C<0. C, E, 



I) G« H,4^^ ^J {];: II, C«H,\ /O 

 ' ' •' CO 



Grsebc, sotn M uttalat (leiiiia riirmodaii, Iiai- lilliku un- 

 derkastat den on experimentell pröfning. Af ftalsyran erhöll 

 han likväl, antingen han utgick från silfvorsaltet ollei" frän 

 kloriden, etyl- och metyl-estrar af samma kokpukt, elunu 

 specifika vikten var något afvikande, isynnerhet de på olika 

 sätt framstälda metylestrarnas. Han synes likväl tveka att 

 på grund af denna rhiga olikhet bestämdl uttala sig om 

 existensen af isomera estrar af ftalsyra. Däremot erhöll han 

 af tetraklorftalsyra, resp. dess silfversalt och klorid, etylestrar 

 af olika smältpunkt och kristal Iforni. — Genom esterifikation 

 af etylftalsyra, hvilken härledde sig från ftalsyreanhydrid, 

 kunde nu möjligen erhållas en ftalsyreester, som vore iso- 

 mer med den förut bekanta. 



Etylftalsyra lästes i absolut alkohol, och i lösningen 

 inleddes klorvätegas, först i köld, sedan vid alkoholns kok- 

 nings-temperatur. Efter 12 timmars förlopp utfäldes estern 

 med vatten och isolerades på vanligt sätt. Vid destillatio- 

 nen gick hela kvantiteten öfver vid 285,5—286" (korr). Som 

 denna kokpunt något afviker från den af Grsebe angifna, 

 framstälde jag samma dictylester direkt ur ftalsyreanhydrid; 

 denna visade sig äga samma kokpunkt (285 — 286"). Etyl- 

 ftalsyra ger således den vanliga etylestern af ftalsyra. 



^0. C2 H-, 

 ,^^0. CH3 



Etylftalsyrans metylester Cg H^, / ' "" '^ '' 



CO 

 etylmetylester, framstäldes pä samma vis, genom invärkan 

 af klorväte på syrans lösning i absolut metylalkohol. Den 

 utgör en färglös, ljusbrytande vätska, som kokar vid 281 

 — 282*^ (korr). Följande analys visar, att dess sammansätt- 

 ning öfverenstämmer med ofvanstående formel. 



\ 



^) Bericbte d. d. chem. Gesellsch. I6.86O. 



