84 



Han erhöll härvid i förlaget en oljeartad vätska, hvars 

 mängd ansenligt kunde ökas genom den i retorten qvarbhf- 

 vande oljans destillation med vatten. 



Den flyktiga oljan blef tvättad med vatten, åter öfver- 

 destillerad dermed, separerad och torkad med smält fosfor- 

 syra. Den var en fullkomligt färglös, genomskinlig vätska 

 af egendomlig, aromatisk lukt och retande smak. Den bör- 

 jade koka vid 148*^, men sönderdelade sig under svärtning 

 vid längre upphettning till denna temperatur. Den benämn- 

 des af Tilley Enantylsyra. 



Dess analys gaf tal, hvilka någorlunda stämde med 

 formeln C7 H14 O2; kolhalten var något för hög. 



Tilley framställde etylestern: en färglös vätska, lättare 

 än vatten, af angenäm lukt och brännande smak. Den blef 

 i köldblandning fast och kristallinisk. Dess sammansättning 

 var Gg H18 O2. 



Vidare framställdes siltversaltet genom utfällning af 

 syrans ammoniaklösning med silfvernitrat. 



Enantylsyradt barium erhölls genom kokning af syrans 

 alkohollösning med bariumkarbonat. Det kristalliserade i 

 glänsande fjäll. Dess analys tydde på en syra med högre 

 kolhalt : 



Enantylsyrad koppar kristalliserade i gröna sidenglän- 

 sande nålar. 



Det precipiterade blysaltet var citrongult, olösligt i 

 vatten, men lösligt i alkohol, m^ hvilken lösning det kunde 

 erhållas kristalliseradt. 



Tilley förmodade att hans enantylsyra var identisk med 

 Laurents Azoleinsyra, ehuru denna sistnämnda ej varit ren ; 

 Bromeis etylester förklarades af honom för enantyls^Tad 

 etyP). 



Denna med vatten flyktiga, men deri svårlösHga oxida- 

 tionsprodukt, karakteriserad genom sin starka lukt, hvilken 

 Laurent erhållit ur oleinsyra och Tilley ur ricinolja, var 

 sålunda införd i kemiska literaturen såsom Enantyls^Ta. 



ij Ann, Chem. Pharm. Bd. 39 S. 161 (1841) 



