188 



resa till Tyskland, der lian uppehöll sig i ett års tid för fi- 

 lologiska och arkeologiska studier. Ar 1847 befordrades 

 han efter Sjöströms död till professionen i grekiska littera- 

 t.m^en, hvilken han innehade till år 1866, då han erhöll af- 

 sked såsom emeritus. 



Gyldén var icke blott en allvarlig och grundlig klas- 

 sisk filolog, utan dertill en varm vän af den bildande kon- 

 sten ocli en af dem, som tidigast i vårt land sökte väcka 

 intresset tor densamma. Under sin redan nämnda resa i 

 Tyskland sysselsatte han sig specielt äfven med studium af 

 den antika konsten. Vid de besök han i sådant afseende 

 gjorde i Miinchens ocli Berlins museer väcktes hos honom 

 tanken att åt det finska universitetet söka förskaffa en sam- 

 ling af de utmärkaste antiker i gipsafgjutningar. I denna 

 sak vände han sig till grefve Rehbinder 1838 och efter dennes 

 död till grefve Armfelt 1841 och erhöll löfte om deras med- 

 verkan för saken. Frågan förföll likväl, sedan konsistorium 

 don 12 November 1842 deröfver afgifvit det utlåtande, att 

 en slik samling ^väl vore för universitetet behöflig och nyt- 

 tig, men att universitetet saknade utvägar att densamma 

 anskaffa och sedan underhållas. — I stiftandet af Finska 

 Konstföreningen tog Gyldén en verksam del och han torde 

 varit den, hos hvilken tanken på en sådan förening först 

 uppstod. Enligt hvad han i sin 1868 utgifna broskyr, »Fin- 

 ska konstföreningens stiftelse, historiskt framställd», härom 

 upplyser, hade han sedan 1840 först genom samtal med 

 enskilda konstvänner och sedan genom tidningsuppsatser 

 och sammanträden arbetat för saken, hvilken genom honom 

 bragtes derhän, att en af 33 personer undertecknad ansök- 

 ning om tillstånd att bilda en dylik förening, jemte förslag 

 till stadgar för densannna, den 24 Februari 1843 inlemna- 

 des till Kejserliga Senaten. Då föreningen efter erhållet till- 

 stånd konstituerade sig >och val af direktion första gången 

 egde rum den 10 Mars 1846, blcf Gyldén emellertid icke 

 deri invald såsom ledamot utan endast såsom suppleant. 

 Han såg häri, med eller utan skäl, en tillställning af mötets 

 ordförande, som sjelf ville gälla såsom föreningens upphofs- 



