207 



toisistansa. Mutta tuota lainauksen tapahtumis-aikaa en 

 luule kenenkään uskaltavan ruveta likemmiii määräämään. 



Sitä vastaan tuntuu miniista helpommalta osoittaa tä- 

 niän laiiian syy tahi syyt. Itäisissä maissa oli näet sekä 

 semiläisillä etta arjalaisilla kansoilla seitseii-luku pyliä luku, 

 se oli täydellisyyden määrä ja symboli. Tämäu luvun suuri 

 arvo ja kiinnioitus yleni myöskin sekä toclellisten seikkain 

 kautta etta kuvausaistin vaikutuksen avulla. Vanhaan ai- 

 kaan tunnettujen planeetain luku oli 7; Kreikan viisaita oli 

 oUut 7; maailman ihmerakennuksia luettiin 7; ja 7 kertoi 

 myöhemmin kristillinen legenda il k. unikekojakin olleen. 

 Nämät ja monta muuta tämänlaatuista seikkaa, joista maine 

 saattoi sivistyksen aloilta selvemmin tahi tummemmin kai- 

 justaa pimeään Turaaniinkin, voivat kartuttaa seitsen-luvulle 

 erityisen huomion suomensukuistenkin kansojen kesken. Mutta 

 merkillisin seitsen-luvun käyttäminen oli kumminkin epäiie- 

 mättä se, joka tavattiin kertomuksessa maailman luomisesta. 

 Luojan käyttämä seitsenlukuinen päivämäärä tuli kaldealais- 

 ten astronomien ajanjaossa luonnollisen kuukauden neljän- 

 neksi osaksi. Ja juuri tämän osan eli nykyisen viikon 

 nimenä tahi nimessä näyttää seitsen-luvun nimi arjalaisista 

 kielistä saapuneen tänne meidän kieliheimomme alalle. Viik- 

 kokausi sai näet melkein kaikkialla nimeksensä joko paljaal- 

 taan vaan seitsen-luvun nimen, niinkuin on hebr. seba, tahi 

 jonkun tästä sanasta johdetun johdannaisen, niinkuin kreik. 

 t/Såopdc^ lat. septimana (joista nykyiset ital. settimana, spän. 

 semana, ransk. semaine). 



Täten joutui myöskin pers. heft, hefta, häfta viikon 

 nimenä turkin kieliin, jotka kuin niillä oli omatekoinen seit- 

 semän nimi, eivät tarvinneet käyttää sitä tänä lukusanana. 

 Täältä kautta lienee unkarin kieli saanut tuon arjalaisen 

 sanan muodossa hét, jota se käyttää sekä seitsemän etta 

 viikon nimenä. Samoin on seitsemällä ja viikolla yhteinen 

 nimi ostjakin ja voguulin kielissä. 



Todenmukaista on etta suomalais-ugrilaisella alalla vii- 

 kon nimenä alussa oli liitännäincn, jonka edellisenä osana 

 oli seitsemän nimi ja jälkimmäisenä kunkin kielen såna kä- 



