214 



kraft ej tillkom samma qvaliteter, som de kemiska och fy- 

 sikaliska krafterna; men detta oaktadt omfattades och god- 

 kändes denna lära ej blott i Frankrike der den uppstod, 

 utan öfverallt; den godkändes, om ock under något förän- 

 drad form, ännu för ej många decennier sedan; och den är 

 känd under namn af den vitalistiska läran, emedan den till- 

 skrifver lifvet — la vie eller vita — alldeles egendomliga 

 egenskaper, som icke återfinnas hos den döda materien. 



[Denna lära af Bichat står för öfrigt i nära samband 

 med den uppfattning, som före hans tid gjordes gällande 

 inom biologin, särskildt inom medicinen, samt på andra sidan 

 med framstegen inom fysiken och kemin. De äldre läkarenes 

 uppfattning om tillvaron af andliga väsenden, så kallade lifs- 

 andar, spiritus animales, hade långt förut blifvit ersatt af idéen 

 om tillvaron af en kraft, lifskraft kallad. Det var framför an- 

 nat Newton's upptäckt af gravitationen såsom orsak till en 

 mängd kosmiska och terrestriska fenomen, som gjorde att 

 denna uppfattning om en hfskraft såsom orsak till liisproees- 

 serna vann biologernas godkännande. Åter lokalisationen af 

 lifskrafterna i de skilda enkla väfnaderna står i samband med 

 den betydelse de kemiska elementen kort före denna läras 

 framträdande fått för uppfattningen om de kemiska proces- 

 serna. I likhet härmed sökte Bichat efter de enkla delar 

 inom organismen som förmedla lifsprocesserna. Hans sträf- 

 vanden i detta hänseende, framför annat hans anatomiska 

 undersökningar ledde till upptäckten af de enkla väfnaderna, 

 och dermed till de elementära delar, i hvilka lifskraften 

 eller lifskrafterna voro att lokaliseras. Hvarje sådan enkel 

 väfnad — nervväf, muskelväf, o. s. v. — tillade Bichat olika, 

 dock ej närmare definierade vitala egenskaper och vitala 

 krafter. — För de biologiska vetenskapernas utveckling blef 

 denna Bichafs uppfattning af framstående betydelse; härtill 

 anslöt sig nämligen längre fram Schleiden-Schwann's lära 

 samt Virchow's cellularteori, med de förändringar som upp- 

 täckterna med mikroskopet lärt känna i afseende på de en- 

 kla väfnadernas byggnad af histologiska element, och som 

 vidare under mellantiden läran om lifskraften undergått.] 



