215 



Emellertid framhölls redan tidigt, kort efter det denna 

 lära framträdde, dess ohållbarhet [bl. a. af Vicq d'Azyr 

 samt] isynnerhet och systematiskt af en af de förste fysio- 

 loger, af Magendie. 



Magendie gjorde fysiologin till experimentel vetenskap, 

 på samma sätt som kemin och fysiken redan voro det; i 

 ett af sina första arbeten — af år 1809 — underkastade 

 han teorin om lifskraften närmare kritisk granskning; han 

 framhöll här till en början att de antagna lifskrafterna 

 borde reduceras till antal, och vidare att de till och med 

 helt och hållet kunde undvaras och förklaringen för lifspro- 

 cesserna sökas blott i kemiska och fysikaliska förhållanden. 

 Hela hans vetenskapliga verksamhet, som omfattade flera 

 decennier, kan sägas hafva gått ut på denna uppgift. [Han 

 sökte på experimentel väg uppvisa att, i motsats mot den 

 vitalistiska läran, kemiska och fysikaliska processer försiggå 

 inom de lefvande varelserna på samma sätt som utom dem, 

 och att lifsprocesserna blott bero af kemiska och fysikaliska 

 krafter.] 



[En sådan uppfattning, om ock under något annan form, 

 var för öfrigt långt förut omfattad af de så kallade iatro- 

 mekanikerna och iatro-kemikerna; och ej långt förut hade 

 Lavoisier och Laplace i ett gemensamt arbete angående re- 

 spirationen äfven uppehåUit densamma.] 



Äfven denna uppfattning vann innan kort medhåll och 

 är känd under namn af den mekaniska läran, emedan den 

 icke tillerkänner de lefvande organismerna eller de histolo- 

 giska element, hvaraf de sammansättas, några egendomliga 

 krafter. Understundom kallas denna lära äfven materiali- 

 stisk tillfölje af de ofvan påpekade konseqvenserna, hvartill 

 den ledt i afseende på den psykiska verksamheten. 



Dessa båda läror — den vitahstiska och den meka- 

 niska — upphöUos sålunda samtidigt för ej alldeles många 

 decennier sedan; häftiga strider fördes mellan deras bekän- 

 nare, hvilket i det hela ej är att undra öfver, då man be- 

 tänker att dessa läror särskildt i sina följder representera 

 motsatta verldsåskådningar, nämligen den ena en uteslu- 



