deremot på paleografiska skäl icke med bestämdhet afgöras. 

 Antagligen hade aichetypen till våra codices muuicipis, detta 

 dock möjligen ett fel. SiRMONDS förmodan att man borde 

 skrifva Arvevni måste jag af (lere orsaker fortfarande tillba- 

 kavisa. Men icke heller min tidigare åsigt, att det vore 

 fråga om en annan närbelägen stad i Gallien, kan jag vid- 

 hålla. Det synes mig numera säkert, att Sidonius icke talar 

 om någon gallisk ort, utan om det gamla, kända Ameria i 

 Umbrien vid Tibern (ett municipium enligt Cic. Rosc. Amer. 

 6,15) det nuvarande Amelia, och icke om något slags muni- 

 -cipal-kateder, eller någon ,,sella solida", utan helt enkelt om 

 en stol af vide. Plinius d. ä. (XVI 08} nämner en sctlix 

 amerina, Columella åter (IV 30 och V 10) en speciel art 

 böjligt, rödaktigt vide från Ameria, ett „praecipuum genus 

 salicisJ' Redan Vergilius (Georg. I 265) omtalar videred- 

 skap från Ameria: Amerina iJarant lentae retinacula viti. 

 Seholiasten försäkrar vid detta ställe; Jiimc quocjue amerina 

 a rusticis dicitur. 



Skulle således sommarmöbel af vide hafva exporterats 

 från Umbrien till det inre af Gallien? Omöjligt förefaller 

 -det icke, då man känner handelsförbindelsernas utsträckning 

 på denna tid, tlodkommunikationerna och framför allt romar- 

 nes storartade spårvägar, at hvilka under de senaste åren 

 allt flere lemningar upptäckts just i Frankrike. 



Antagligare är det dock att videfabrikationen blifvit 

 bekant i Gallien och det amerinska videt der infördt. J. H. 

 Voss uppgifver nämligen i sin vidlyftiga kommentar till Ver- 

 gilii landtliga dikter (Altona 1800 band. III sid. 130} på 

 grund af särskilda upplysningar, att ännu på denna tid i 

 närheten af Lyon, således icke långt från det romerska Ar- 

 verni, en art vide kallades amerine. En bekräftelse härpå 

 har jag förgäfves sökt i senare, större franska lexika, men i 

 dialektsamlingar har jag funnit t. ex. amarinas i Languedoc 

 betyda salix caprea, amarinous vara detsamma som flexible 

 o. s. v. Lika allmänt säger Du Cange att under medeltiden 

 Amarina bland annat begagnades ,,pro vimine, osier, aut quo- 

 -vis alio virgulto vinculis apto." Men i en fransk ordbok, 



