17 



val omtalas icke från Jerusalem, men i Antiokia invigdes 

 Barnabas ocli Paulus högtidligen till apostlar för hednaverl- 

 den. Derefter uppträder Paulus uttryckligen såsom apostel, 

 ehuru icke räknad bland de tolf. Måhända var det ock en 

 bland tvistepunkterna] emellan Judeki-istna i Jerusalem och 

 hedningekristna i Antiokia, om Jakob den äldres plats skulle 

 anses ha blifvit intagen af Paulus eller af Jakob den rätt- 

 färdige, som väl ej kallas apostel, utan blott ,. Herrens bro- 

 der", men hade samma anseende som en apostel. Barnabas 

 kallas väl ock någon gång (Apg, 14: 14) apostel, men för- 

 svinner tidigt ur historien; enligt en gammal kyrklig tradi- 

 tion led äfven han martyrdöden under Neros tid och begrofs 

 i sin födelsebygd vid Salamis på Cypern, der en kyrka och 

 en grotta ännu bära hans namn. Tidigt om våren 45 be- 

 gynte Paulus sin första stora missions-resa, afseglade jemte 

 Barnabas först till Cypern, der han sannolikt dröjde ett helt 

 år, genomvandrande hela den stora ön, öfver hvilken Ser- 

 gius Paullus då var Romersk ståthållare; sedan ifrån Pafos, 

 i vestra ändan af 'ön, till Perge i Pamfylien, troligen om vå- 

 ren eller sommaren 46. Derifrån gick hans färd djupt inåt 

 landet genom bergstrakten Taurus till Antiokia i Pisidien, 

 hvilken ort han genom en af derboende Judar tillställd för- 

 följelse tvangs att lemna, och vidare till Ikonium i Lykao- 

 nien, der han vistades en lång tid (Apg. 14: 3), större de- 

 len af året 47, men derifrån han äfvenledes måste fly för en 

 tillämnad misshandling. Befolkningen i städerna invid de 

 vidsträckta Lykaoniska stepperna var halfvild eller åtmin- 

 stone föga berörd af den Grekiska bildningen vid kusterna, 

 kunde derföre lätt ledas af Judarne, som i ringa antal fuu- 

 nos strödda nästan öfverallt i dessa nejder. Hedningarna i 

 Lystra, dit han sedan kom, dyrkade.^honom först såsom en 

 gud, men stenade honom kort derpå, uppviglade af Judar 

 från Ikonium; likväl undkom han med lifvet, skyddad af lär- 

 jungar, och flydde till Derbe i bergstrakten vid Taurus, der 

 han ändteligen fick hvila en tid i ro, sannolikt senhösten 47 

 och vintern 48. Men efter denna väl behöfliga hvilotid eller 

 lugnare verksamhet återvände Paulus jemte Barnabas samma 



2 



