22 



Moses' stadgar hade påtagit sig. Den högtid Paulus sålunda 

 ville fira i Jerusalem, var utan tvifvel pingsten, ty den stora 

 folkträngseln vid påskhögtiden synes han i allmänhet med 

 afsigt hafva undvikit. Med denna fjerde Jerusalemsfärd af- 

 slutade han sin andra stora missionsresa, som upptagit något 

 öfver 3 år och gällt hufvudsakligen Europa. 



4. Tredje luissioiisresaii och fåu^euskapeu 54—58. 



Efter några månaders rast i Antiokia, det han nu för 

 femte och sista gången besökte, anträdde Paulus sin tredje 

 missionsfård om hösten år 54 landvägen genom Galatiska 

 landet och Frygien till den stora, lysande staden Efesus, den 

 förnämsta i Mindre Asien, der också Johannes mot slutet af 

 sin lefnad var bosatt. Dit ankom Paulus antingen redan i 

 slutet af år 54, ty den föregående delen af färden synes 

 hafva gått hastigt, eller sannolikare i januari 55, och vista- 

 des der 2 ^/j år, således hela åren 55 och 56 samt en del 

 af 57. I Apg. 19: 10 och 22 uppgifves att Pauli vistelse i 

 Efesus fortfor 2 år och ett obestämdt antal månader deröfver, 

 men i 20: 31 låter förf. Paulus sjelf säga: ,,i tre års tid"; 

 dessa skenbart stridiga uppgifter låta dock förena sig, om 

 man anser det sednare yttrandet beteckna ett ungefärligt, 

 rundt tal, sådant man ofta använder i oratorisk stil, motsA^a- 

 rande det lika obestämda: på tredje året. Ty fulla 3 år 

 kunna icke antagas för de följande händelsernas skull, stämma 

 icke heller väl öfverens med berättelsen i i9:e kapitlet. De 

 kristnas antal förökades derunder ansenligt, isynnerhet bland 

 Grekerna, såväl i staden som i trakterna deromkring, hvilket 

 förklarar Pauli jemförelsevis långa dröjsmål på denna ort, 

 äfvensom hedningarnes förbittring. Der skref han det ljun- 

 gande brefvet till Galaterna, äfvensom det första till Korin- 

 tierna, hvilket jemte det till Romarne bäst och utförligast 

 utlägger Pauli troslära. Men om våren 57, sannolikt kort 

 efter påsken, som det året inträffade den 5 — 12 april, till- 

 ställde hedningarne ett upplopp, som tvang honom att genast 

 afsegla till Macedonien; der visiterade han de förut bildade 

 församlingarne, och tyckes hafva utsträckt sina färder öfver 



