23 



bergsryggen till Illyrieii eller Dalmatien. Ty yttrandet i 

 Kom. 15: 19: „ifrån Jerusaleui och rundt omkring ända till 

 Illyricum''', kan ej annorlunda förklaras, än att Paulus vid 

 detta tillfälle rest tvärs öfver halfön, ifrån Macedonien genom 

 (len vilda Albaniska bergstrakten, till staden ApoUonia vid 

 Adriatiska hafvet. Vid något annat tillfälle än detta kan 

 sagda resa till Illyricnm icke gerna hafva egt rum, ej heller 

 känner man någon annan betydande ort i Illyrien än AjdoI- 

 lonia, dit han med minsta tidsutdrägt kunde hafva rest ifrån 

 Macedonien. Visserligen namnes i Apg. 20: 2 intet om Il- 

 lyricnm, utan blott: ,, sedan han farit genom dessa trakter 

 (Macedonien), kom han till Grekland"; men detta utelem- 

 nande kan förklaras af Pauli korta vistelse derstädes. I 

 Romerska tiden ledde en mycket befaren väg ifrån Tessa- 

 lonika öfver Pella och Lychnidus förbi sjön Lychnitis till 

 Apollonia i nuvarande Albanien. Derifrån reste han för- 

 modligen sjöledes till Korint, der han hamnade i slutet af år 

 57. Dessförinnan hade han under vistelsen i Filippi skrif- 

 vit det andra brefvet till Korintierna, och lofvat snart kom- 

 ma till dem: i Korint åter skref han om vintern 58 brefvet 

 till Romarne, det i dogmatiskt afseende vigtigasle bland alla 

 hans skrifter. En feberartad oro och vidsträckta planer ut- 

 märka i allmänhet hela denna missionsresa, liksom anade 

 han redan sin fångenskap; nu beslöt han (Rom. 15: 24 och 

 28) utsträcka sin verksamhet långt mot vestern, genom Rom 

 ända till Spanien, men hindrades derifrån af ett barmher- 

 tighetsverk, som han ville bevisa de kristna i Jerusalem in- 

 nan han lemnade östern. Fulla 3 månader, hela vintern 58, 

 dröjde han emellertid i Korint och afreste påsktiden (den 

 25 mars — 2 april) med en nitiskt hopsamlad kollekt för de 

 fattiga i Jerusalem, först till Filippi i Macedonien och der- 

 ifrån sjöledes till Troas och Miletus. Der tog han, i för- 

 känslan af sitt förestående öde, ett rörande afsked af depu- 

 terade från Efesus, som på kallelse infunnit sig, och seglade 

 vidare till Patara i Lykien, Ty rus och Caesarea, öfverallt 

 helsad af troende bröder, men också varnad för Judarnes 

 hat. Sålunda anlände han vid pingst-tiden, den 15 maj, till 



