74 



I 101° 53 I 



_ _ ( vieinalreflexer , [ O» 6' 



be (011) ' '^^ *^ I 



^ ( ytreflex, tydlig lOl^ 36' 45"} 11» 10' 45" 



b2C3 (0li3) teml. tydl. refl. 90» 26' ) 64» 55' 30" 



b2C3(023) „ „ ,, '250 30' 30"} S» 47' 



[ otydl. vic. refl. 21» 44'. } 4» 1' 



be (011) ] *, „ „ 170 43/ } 30 28' 30"" 



( ytrefl. teml. tjdl. 140 14' 30" 



Den monokliniska formutbildning, som sålunda visar sig. 

 i olikheten mellan ytorna be och be (Pcx^), gör sig dock gäl- 

 lande blott i afseende på vicinalytorna, icke i afseende på 

 sjelfva kristallytan. Dessa äro nämligen i det närmaste 



normala: 



funnet beräknadt 



be : Fe = 870 -22' 15'' 870 18' 



baCa ••'b^c, = 64» 55' 30" 640 56' 



Anomalin är sålunda här blott ytlig och berör icke 

 kristallens inre samt beror således tydligen af sekundära or- 

 saker. Emellertid är den i afseende på etsupphöjningarna 

 på bc-pl. ganska betydlig, i det dessa förete icke blott en mono- 

 klin utan delvis till och med en triklin habitus. Under det att 

 nämligen flertalet af dem föga höjer sig öfver hufvudplanets nivå, 

 i det deras begränsniugsytor för det mesta ligga mellan detta och 

 b2C3 -planet, höja sig några och isynnerhet en så betydligt deröf- 

 ver, att dess begränsniugsytor kunna approximativt bestämmas. 

 Denna sistnämnda begränsas af bgC (med en vinkel mot bc= I80 

 34' (beräkn. = I80 31 '3 och bgCg samt tvenne pyramidala 

 ytor: den ena liggande i zonen bc-abc, således af den all- 

 männa formeln abnCn, den andra i zonen bgCg — äbc samt 

 såsom det synes be — ECg, och således sannolikt motsvarande 

 ytan Eb^e^p. Då den förra af dessa pyramidj^tor är öfver- 

 vägande utbildad på ena sidan, den andra pä den andra, får 

 upphöjningen, som för sin storlek kunde betecknas så- 

 som en liten bikristall *) en triklin formutbildning. Föl- 



*) Laspeyres (Zeitschrift fur Krystallographie Bnd. I p. 347) 

 betecknar liknande företeelser hos Topas från Sneckenstein såsom 



