75 



jande sammanställning visar vinkelförhållandena i zonen 

 be— abe : 



abe 



be 



abe 



teml. tjdl. refl. 

 vic. otydl. „ 



vt- re fl. 



otydl. vic. refl. 

 j tydl. yt-refl. 

 |otydl. vic. „ 



P 6' 

 / 500 20' 

 \ 520 42' 

 530 36' 45" 

 560 7' 

 1060 12' 

 1060 16VV 



520 31' *) 



520 35'*) 



Vinkelskilnadeu mellan de pyramidala vicinalytorna 

 (abnCn) och be är således blott omkr. 8°, hvaraf kan slutas 

 till ett ungefärligt värde på n = 25. Att noggrant bestämma 

 värdet på indices låter sig dock här, lika litet som för vici- 

 nalytorna i allmänket, icke göra, och är också af jemförelse- 

 vis mindre intresse. Af större intresse är utredandet af de- 

 ras zonförhållanden, enär detta kan lemna en antydan om 

 molekularstrukturn, såsom fallet är med baryt (Mineral- 

 medd. 36), danburit m. fl. Då de hos topaskristallerna så- 

 väl på be som b2C3 äro i zonförhållande till abe To) synes 

 detta i sjelfva verket tala för denna pyramid såsom grund- 

 form. 



Alldeles liknande upphöjda etsfigurer visa sig på be 

 hos en annan fullständigt utbildad, således sannolikt invuxen 

 kristall från Miask (se fig. 2), af liknande beskaffenhet som 

 de af Seligmann (Zeitschrift fiir Kryst. III p. 80) beskrifna, 

 med ytorna ab. a2b3. abg. abj. b. bgC. be. b2C3. c. ac3. ac. 

 abCg, abc2. abe. Ytorna b2C3 äro här större och etsformerna 

 spetsigt triangulära, begränsade af vicinalytov i zonerna 

 mellan bjCg och be samt mellan abe och äbcg resp. abc2 

 och äbc. De visa sig för öfrigt likasom de på be endast 

 på en sida af kristallen (hos fig. den öfre) eller blott på 



partialindivider. De betraktas af honom äfvenledes såsom uppkomna 

 genom naturlig etsning hvarvid den tepåsen åtföljande steinmark 

 liildats. 



*) Enligt beräkning 52« 33'. 



