80 



ofantlig mängd större eller mindre stycken, något förskjutna 

 från hvarandra, häntydande på ett yttre starkt mekaniskt 

 tryck. Såväl fältspatskristaller som grundmassa, isynnei-het 

 de förra äro ymnigt genomdragna af fina ådror fylda med 

 en af jernoxid röd färgad substans. 



Till graniter, hos hvilka beståndsdelarna, qvarz, fält- 

 spat och glimmer, äro ungefär lika utbildade samt direkte 

 med hvarandra förbundna utan mellanmassa höra åter: gång- 

 granit från Jaala socken, gcmggranit från Pyttis, gånggra- 

 nit från Önningby på Åland, stockgranit från Hulta på A- 

 land (se om dessa vidare min afhandling om Ålands geologi, 

 Vet. Soc. öfv. XX,) således i allmänhet i mindre massor 

 uppträdande graniter. Man kan häraf sluta, att gång- och 

 gångstock-graniter bildats jemförelsevis hastigare än de med 

 mikrobrecciestruktur försedda, i större massor uppträdande 

 berggraniterna, ett förhållande, hvarpå äfven deras af den 

 hastigare afsvalningen härrörande, mera finkorniga struktur 

 häntyder. 



Till granit ansluter sig i afseende på mikrostrukturn- 

 några qvarzit-y3i.v\eieiev nämligen qvarzit från Sattula i Hat- 

 tula socken (F. J. W. Om skiffer formation i Tavastehus 

 län: Bidrag till kännedom af Finl. natur 21 häftet p. 15), 

 samt tvenne af mag. W. Cygnaeus funna qvarziter från Tii- 

 rismaa och Pyhäntaka i Nastola, de tvenne förstnämnda fö- 

 reteende brecciestruktur, den sistnämnda rent kornig struktur. 

 Qvarziten från Hattula företer i polariseradt ljus större och 

 mindre kantiga qvarzindivider inbäddade i en finkornig af 

 qvarz och underordnad fältspat bestående grundmassa och 

 ansluter sig härigenom närmast till felsitgraniten från Ikalis, 

 trots sin med skiffern konforma lagring, samt måste på grund 

 häraf betecknas såsom eruptiv eller såsom en lagergång- 

 bildning analog med den hufvudsakligen af en liknande 

 breccieartad qvarzit bestående s. k. „Pfahl" i Böhmer Wald's 

 kristalliniska skiffergebit samt „Stiper Stones" i undre Silur- 

 terrängen i Wales. 



Qvarzitbildningarna från Nastola, hvilka att döma af 

 deras mikrostruktur äfvenledes måste betecknas såsom erup- 



