83 



af hvilka åtminstone en del, att döma af kristallformen 

 och den lifliga cliromatiska polarisationen, måste betraktas 

 såsom epidot. 



Gneis och gneisartade bildningar. Den åtskilnad i af- 

 seende på mikrostrnkturn, som jag funnit vara rådande 

 mellan några typiska gneisvarieteter från Helsingfors samt 

 åtskilliga granit- resp. sjenitgranitarter och som jag i för- 

 bigående anfört i mina mineral, medd. IX 43, har jag fun- 

 nit konstaterad vid undersökning af gneis från andra fynd- 

 orter. Hos den verkliga typiska gneisen, såväl den mörka 

 hornblendegneisen som den ljusa, röda eurit-gneisea visa sig 

 beståndsdelarna i allmänhet skarpt skilda från hvarandra 

 med mor eller mindre afrundade konturer, då de deremot 

 hos de egentliga granitarterna enl. regeln äro mindre skarpt 

 begränsade från hvarandra eller förete mera ojemna, in- och 

 utgående begränsningslinier. Pl. II fig. .3 (Syenitgranit från 

 Tavastkyro) och fig. 4 (Hornblendegneis från Helsingfors) 

 kunna tjena till att närmare utvisa åtskilnaden mellan mi- 

 krostrnkturn hos granit och gneis. 



Denna gneisens struktur erinrar något om sandsteus- 

 strukturn genom de afrundade och nära lika stora bestånds- 

 delarna. Dock känn man enl. regeln icke, såsom mestadels 

 fallet är hos sandstenen, upptäcka något vare sig primärt 

 eller sekundärt bindemedel mellan beståndsdelarna; utan 

 dessa sitta tätt vid hvarandra, och visa sig hafva bildats i 

 samma ordningsföljd som hos de platoniskt eruptiva bergar- 

 terna nämligen magnetit och den i hornblendegneisen van- 

 liga titaniten tidigast sedan hornblende och fältspat samt 

 sist qvarzen. Gneisen visar sålunda såväl mikro- som ma- 

 kroskopiskt en anslutning å ena sidan till de eruptiva berg- 

 arterna närmast till granit, å den andra till de sedimentära 

 närmast den kristalliniska skiffern, och den måste således 

 äfven i afseende på sitt bildningssätt antagas bilda en öfver- 

 gång från de ena till de andra. 



En särskild uppmärksamhet förtjenar de kalkhaltiga 

 gneiserna. En sådan gneisvarietet, förekommande såsom 

 smärre lager i hornblendegneis-terrängen vid Helsingfors, 



