87 



fältspateii. Ganska lik denna är en skiffrig, porfyrartad 

 glimmerdiorit (kersantoii) från Kiui&joki i Imbola funnen af 

 kand. Sederholm samt åtskilliga af kand. Ramsay undersökta 

 skitfriga glimmerhaltiga grönstensarter från Jaala socken. 



Till det andra slaget af pseudogneiser höra t. ex. horn- 

 hlendediabas från Salo i Uskela samt Simola, den förra fun- 

 nen af J. Sederholm, den sednare af K. A. Moberg i en 

 bronzit-labradorit. I hvardera äro den violettfärgade au- 

 giten och delvis äfven det i större individer utbildade grön- 

 aktiga eller bruna hornblendet utbildade i afrundade indivi- 

 der, hvarigenom bergarterna förete en mikrostruktur snarlik 

 hornblendegneisens, ehuru de makroskopiskt äro massfor- 

 miga och förhålla sig såsom eruptiva bildningar. Hit höra 

 en stor del af de af mig i mineral, medd. IX. 43 anförda 

 gabbroartade grönstensarterna i Jaala socken. Man bör så- 

 lunda från verklig gneis skilja de gneisartade på samma sätt 

 som man från den äkta porfyrn skiljer de porfyrartade, och 

 likasom dessa sednare kunna vara af olika slag såväl acida 

 som basiska så äfven de förra (gneisartad granit eller gneis- 

 granit, gneisartad diorit, diabas, gabbro etc). 



Den likhet i struktur, som dessa sedimentära resp. erup- 

 tiva, och således urspungligen så väsentligt olika bildade 

 bergarter visa, häntyda på att de efter det föi*sta stadiet af 

 bildningsprocessen varit underkastade ett enahanda infly- 

 tande, hvilket man på grund af analogin mellan denna struk- 

 tur och den, som vissa kontaktmetamorfoser förete, har skäl 

 att tillskifva sednare eruptiver, förnämligast den dem åtföl- 

 jande högre temperaturen. 



Kristallinisk skiffer och dermed besläktade bergarter. 

 Ehuru väl öfvergången mellan gneis (hornblendegneis och eurit) 

 samt kristalliniska skifferarter (hornblendeskiffer och felsitskif- 

 fer) finnas, så äro de dock i sina typiskt utbildade varieteter väl 

 skilda från hvarandra. En hornblendeskiffer från Degerö visade 

 i ett normalt mot skiffringens rigtning slipad t preparat en 

 omvexling af långsträckta, mer eller mindre sammanhopade 

 hornblendeindivider samt fältspat och qvarzlameller. De förra 

 hafva mestadels a-pl. (orthopinakoidenj i skiffringens rigt- 



