92 



ea sparsam qvarzitisk mellanmassa, lios den tredje slutligen 

 afruiidade qvarz och fältsjiatkorn, glest inströdda i en öfvervä- 

 gande mikrogranulitisk qvarzinassa. En jemförelse mellan dessa 

 preparat och ett som jag gjort af genom basalt påverkad trias- 

 sandsten från Hanau, i hvilken qvarzkornen äro mellanlagrade af 

 en sparsamt infiltrerad mellanmassa af basaltiskt glas, samt en dy- 

 lik sannolikt tertiär sandsten från Carlsbad, i hvilken mellanmas- 

 san, dels färglöst dels mörkfärgadt glas, öfverväger qvarzkornen, 

 synes mig tydligen utvisa, att äfven ,,sparagmit-qvarziten'' i 

 Herjeådalen är en genom kiselsyresolutioner modifierad sand- 

 sten uppkommen under en äldre tid, då kiselsja-an afsattes 

 icke såsom amorf utan till större delen kristallinisk qvarz, 

 eller enl, all sannolikhet vid den tid de väldiga rörelser i 

 Skandinaviens fjälltrakter försiggingo, hvarunder ursprungli- 

 gen presiluriska skikter höjdes ställvis öfver de siluriska. 

 Genom nämnda metamorfos erhåller sparagmit-qvarziten en 

 viss likhet med den granulit, som uppträder i „Gula skiffern^' 

 i Throndhjem stift, och hvars abnorma lagring i förhållande 

 till skiffern jag varit i tillfälle att iakttaga vid Stören : näm- 

 ligen dess afskärande af skiffringsrigtningen, dess inskjutande 

 i skiffern i form af apofjser, omslutning af brottstycken o. 

 s. v., förhållanden fullkomligt analoga med dem, hvilka I. 

 Lehmann beskrifvit i sina „Untersuchungen iiber die Entste- 

 hung der altkrystallinischen Schiefergesteine'" beträTfande 

 ,,Phyllitgneisen" från Fichlelgebirge, en bergart, med hvil- 

 ken nämnda granulit genom sin ofta skiffriga stundom nära 

 nog talkskifferartade habitus får en större eller mindre yttre 

 likhet. I allmänhet visar granuliten och den sannolikt 

 taconiska skiffern i nämnda trakt ett förhållande, som m^-c- 

 ket påminner om det mellan gneisgranit och gneis i den äl- 

 sta archaeieka formationen. 



Det synes mig häraf tydligen framgå, att icke blott 

 värme utan ock införandet af främmande substanser medver- 

 kat vid de kristalliniska skiffrarnas metamorfos. Hvad åter 

 beträffar deras ursprungliga bildningssätt, så kunna de väl 

 åtminstone till större delen betecknas såsom tuffbildningar. 

 Derpå häntyder den analogi, som i mikroskopiskt hänseende 



