93 



visar sig mellan dem och felsit- vesp. grönstens-tuffer t, ex. 

 från Silurformationen i Wales och devonformationen i Nas- 

 sau, dock med den skilnad, att beståndsdelarna i de kristal- 

 liniska skiffrarna städse äro mer eller mindre tydligt indivi- 

 dualiserade och individerna skilda från hvarandra, hvilket 

 i allmänhet icke eller blott i mindre grad är fallet hos de 

 egentl. sedimentära tuffbildningarna, äfven om de såsom i 

 Wales äro något metamorfoserade. Detta förhållande kan tjena 

 såsom kriterium för att i allmänhet åtskilja archaeiska skif- 

 rar från Amgre sedimenter. Så t. ex. visar sig i detta hän- 

 seende en bestämd åtskilnad mellan mikrostrukturn hos en 

 chloritskiffer från Paldamo sannolikt taconisk, samt en cam- 

 brisk chloritskiffer från Llanbery i Wales: i den förra före-- 

 ter chloriten och jernglansen mera bestämda konturer än i 

 den sednare. Preparatet af den förra, som äfven innehåller 

 små granatkristaller, har lemnats mig af mag. Hj. Gylling 

 det visar ganska tydligt de af honom (Jahrb. fiir Mineral, 

 etc. 1882 Bnd 1) närmare beskrifna, med jernglansen regel- 

 bundet sammanvuxna små rutilkristallerna. Mot dessa kri- 

 stallers tydning såsom rutil kunde visserligen anmärkas, att 

 utsläckningen icke går parallelt med längdrigtningen, hvilket 

 dock kan bero derpå, att kristallerna icke äro utdragna pa- 

 rallelt med hufvudaxeln utan med en pyramidal polkant- 

 rigtning. 



En sammanställning af de i det föregående anförda 

 mikroskopiskt petrografiska undersökningarna af granit-, gneis- 

 och kristalliniska skifferarter, dessa hufvudrepresentanter af de 

 archaeiska formationernas bergarter, synes mig egnad att bestyr- 

 ka de åsigter, hvartill man på deduktiv väg kan komma genom 

 tillämpning af den La Place^ska hj-pothesen om jordens ur- 

 sprungligen smält flytande tillstånd. Den visar nämligen, att 

 de bergarter, hvilka kunna tillskrifvas ett sedimentärt ur- 

 sprung nämligen egentlig gneis och skiffer äro betj-dligt un- 

 derordnade de äkta eruptiverna graniten resp. gneisgraniten, 

 eller med andra ord, att de bergarter, vid hvilkas bildning 



