94 



värmet måste antagas hafva spelat en större rol än vattnet, 

 äro ojemförligt öfvervägande dem, som i jemförelse med de 

 förra kunna betecknas såsom ueptuniska. Men äfven dessa 

 sednare visa sig hafva undergått en mer eller mindre ge- 

 nomgripande metamorfos, hvars hufvudorsak är värmet, här- 

 rörande hufvudsakligen af de eruptiva granitmassiverna. Den 

 kontaktmetamorfos, som de sedimentära bergarterna vanligen 

 visa sig hafva undergått vid gränsen af genomsättande erup- 

 tiver och hvarpå bland andra Christiania silurterräng särskildt 

 kan framhållas såsom upplysande exempel, är egnad att lemna 

 en förklaring af de primitiva sedimenternas metamorfos. Då 

 man nu af de siluriska skikternas metamorfos kan sluta till 

 att betydliga eruptivmassor erfordras för att åstadkomma en 

 mera i ögonen fallande sådan, så kommer man sålunda äf- 

 ven på detta sätt indirekte till åsigten, att eruptiverna un- 

 der den archaeiska tiden varit betydligt öfvervägande sedi- 

 menterna. Också visar sig från en allmännare synpunkt de 

 ägta gneis- och skifferarterna i Södra Finland blott såsom 

 större eller mindre fragmenter inbäddade i de kolossala gra- 

 nitmassorna, gneisgranit, porfyrgranit och syenitgranit. 



Hvad förhållandet mellan gneis och skiffer beträffar, 

 så kan väl den förra i allmänhet betecknas såsom uppkom- 

 men genom en metamorfos af den sednare : sålunda horn- 

 blendegneis af hornblendeskiffer, den röda euritgneisen af 

 felsitskiffer. Detta förhållande visar sig t, ex. ganska tyd- 

 ligt vid Helsingfors, der Ulrikasborgstraktens gneis att döma 

 at strykningsrigtningen utgör en fortsättning af Degerö och 

 Rassböle hornblende- och felsitskiffer. Den förstnämnda 

 bildningen står i nära beröring med gneisgranit, och är ym- 

 nigt genomdragen af pegmatitgranit-gångar, hvilka nära nog 

 fullkomligt saknas i skiffergebitet, som på grund häraf icke 

 kunnat metamorfoseras. Men att äfven hornblendegneisen 

 ytterligare kan metamorfoseras utvisas af de större fragmenter 

 af till en stor del starkt glimmerhaltig gneis, som äro inbäd- 

 dade i gneisgraniten norr om Helsingfors närmast intill gneis- 

 teirängen. Såväl den geologiska som den mikroskopiska un- 

 dersökningen visar, att dessa glimmergneisfragmenter äro lös- 



