133 



icke sjelfva äro naturforskare, utan begagna sig af natur- 

 forskningen såsom ett legohjon i tjenst hos en lifsåskådning, 

 som de accepterat såsom sin och för hvilken de vilja drifva 

 propaganda. Dessa kunna snart nog, särdeles om de ega 

 Aåssa talanger och tillräcklig hänsynslöshet, hos den stora 

 allmänheten och eärskildt hos en okritisk, men entusiastisk 

 ungdom, i ej ringa mån förvrida sjelfva vetenskaplighetens 

 begrepp. Då de sjelfva icke gjort sig mödan af någon den 

 minsta del alj forskning, hvilken dock är det enda vilkoret 

 för pro primo förvärfvad vana vid vetenskaplig forsknings- 

 metod och pro secundo för verklig insigt, då måste de åt- 

 nöja sig med idel auktoriteter, med s. k. stora namn. Der~ 

 för att t. ex. professor March 'Vid en stor bankett i Newjork 

 för Spencer i ett entusiastiskt tal" sagt att frågan om ut- 

 vecklingens mysterier nu redan är löst, så är detta afgjordt! 

 Derför att t. ex. Hackel på ett naturforskaremöte i Eise- 

 nach kallat darwinismen en nu allmänt antagen doktrin, kan 

 den, som hj^ser minsta tvifvel om denna doktrins fulla san- 

 nino; icke vara en verklig vetenskapsman. Och man går 

 till och med i sin dyrkan för auktoriteten och auktoriteterna 

 så långt att man för att försvara ett rent af löjligt exempel 

 på ärftlighetsteorin och dess inverkan på människan, fram- 

 håller att detta exempel ju ingår i ett arbete af sjelfva Spen- 

 cer, prisbelönt af Köpenhamns universitet med dess guld- 

 medalj *). Man afgudar ända derhän snillet, att man glöm- 

 mer den gamla satsen '''interdum dormitat o. s. v.'" och att 

 man icke ens hittar på den tanken att den betydelsefulla 

 guldmedaljen väl icke precis gäller äfven hvarje blunder i 

 arbetet. 



Det är denna auktoritetsdyrkan, som kännetecknar en 

 stor del af dagpressen och den slags vetenskaplighet, som 

 är utrustad med dess talang att vara aliqvid in omnibus ni- 

 hil in toto. Men predikas en sådan dyrkan för den upp- 

 växande- ungdomen med vetenskapligt gry, så lägger den 



*) Beträffande ofvan gjorda citat hänvisas till hr C. v. Bergens 

 föreläsningar i Helsingfors våren 1884. 



