134 



sig öfver den unga brodden såsom en af dessa af tidsström- 

 men medföljda grushögar, vi ofvan omtalat. Ju mer sådana 

 personer nppfostras, hvilka blott söka färdiga resultat ur ve- 

 tenskapliga arbeten för att med första möjliga skaffa sig nå- 

 gon slags lifsåskådning, innan de ännu hunnit arbeta sig till 

 ens de allra första betingelserna för möjligheten att sjelf- 

 ständigt bedöma dessa s, k. resultat, — ju mer slägtets ut- 

 bildning drifves i denna riktning, desto mindre utsigt finnes 

 för en allmännare fri vetenskaplig forskning. Den ena stora 

 vetenskapliga auktoritetens maktord efter den andres skall 

 tyngande läggas öfver hvarje uppspirande sjelfständighet. I 

 yttranden, sädana som t. ex. det att endast personer, hvilka 

 hysa en viss slags lifsåskådning, kunna rara verkliga natur- 

 forskare och att sådana kunna finnas hvarken bland mate- 

 rialister eller bibelkristna, *} ligger dold en sträfvan att be- 

 lägga vetenskapen med nya bojor, en yttring af de s, k. 

 nya verldsidéerna obsknrantism. 



Den naturvetenskapliga forskningen rnåste gå fullkom- 

 ligt förutsättningslös till sitt ämne. Den tid är lyckligtvis 

 förbi, då ortodoxin höll henne bunden, då forskaren i allt 

 lät leda sig blott af hvad han a priori fann bokstafligt ut- 

 talad t i uppenbarelsen. Vi veta att någon naturvetenskap 

 i högre mening under sådana förhållanden icke kunde upp- 

 stå. Men naturvetenskapen hotas i våra dagar af en annan, 

 icke mindre fara. Den, att på samma sätt ställas i vissa fi- 

 losofiska riktningars ledband. 



Naturvetenskapen har dock intet att göra med dessa 

 s. k. lifsåskådningar, filosofiska eller religiösa. Det är icke 

 efter dem, hon har att söka konstruera sina resultat. Hon 

 har sitt eget mål och sin egen gräns i sig, sin egen sanning 

 att finna, och hon kan finna den endast om hon är opåver- 

 kad från hvarje yttre håll. Forskaren må hysa hvilken tro 

 han vill i dessa spekulativa frrågor, han får icke taga den 

 med sig i sitt vetenskapliga arbete, den får på intpt sätt be- 

 stämma resultatet deraf. Hvilken skilnad t. ex. mellan ea 



*) C. v. Bergen. 



