16 



Carl J. Sundevall, 



255. Anas glacialis J hiem 



256. — „ (i juu., auctumn. . . 



257. — „ Ç jun. ') „ ... 



258. — fusca L. cJ 



259. - „c 



260. — moUissima L. ç 



261. - „ d 



262. Larus cauus junior ^) 



263. - fuscus L. senior, œstiv. . . . 



264. Lestris ceplius (Brunn.), L. buifoni 

 Boie? ') 



265. Lestris parasitica (L.) tota fusca . 



266. Larus canus L. senior 



267. - „ „ „ 



268. 269. O. 



270. Larus fuscus juv 



125. (signata "MaS") 0. 



133. (utan artnamn)') 0. 



— d:o 0. 



109. Swärta mas O. 



— „ honan 0. 



117. (Eider Worm. Will.) Ada sved. 0. 



— Adan han, vel potius Gudungen O. 



153 0. 



154 0. 



O O. 



156. Struntjagar foemina; Svartlasse 0. 



153. Gråmåsen, honan .... 0. 



— „ hanen .... O. 



154. Svartspräckliga gråmåsen . 0. 



Om man sammanställer alla figurer av samma art och uppräknar 

 dem i en något annan ordning, så belinnes det att Rudbecks arbete i sitt 

 nuvarande skick innehåller figurer av följande 122 arter, nämligen: 



O s ci nes. 



Blad. 



Luscinia philomela 60. 



— suecica 59. 



— rubecula 67, 2. 



Ruticilla phoenic. . . 66, 67, 68. 



Saxicola oenanthe 65. 



Praticola rubetra 69. 



Cinclus aquaticus 97. 



Blad. 



Turdus musicus 106. 



— pilaris 107. 



— viscivorus 108. 



— merula .... 109, 1 10, 1. 



— torquatus jun 1 10, 1. 



Regulus cristatus 56. 



Sylvia trochilus „ 



') De båda figureina, bl. 256 och 257, äro typerna till: »/inas caiida longitudiiie pe- 

 dum» etc., Fn. Sv. Ed. 1, 110; Ed. 2, 133, mas et femina. De äro intet annat än åisun- 

 garne av A. glacialis L., om hösten. 



^) Fig. pâ Bl. 262 har blivit ansedd för L. tridactylus hvilket namn tinnes i se- 

 nare tid skrivet pä sjelfva bladet, hvilket dock är alldeles orätt. — Likaså har fig. på bl. 

 263 orätt blifvit ansedd för L. marinus L, 



^) Det är svårt att avgöra huruvida bl. 264 föreställer Lestris cephus eller den ljusa 

 varieteten av Tj. parasitica. Den skarpt begränsade svarta färgen på huvudet och de langa 

 mellersta stjertfjädrarne tyckas bestämdare angiva den förra, som Rudbeck väl kunde ha nilt 

 i eller från Lappland. Figuren är dock icke rätt trogen. 



