mängd försök blilvit gjorda. Jag .skall sedan komma till de 

 lal), der undantag ega rum, men vill genast anmärka, att 

 tvenne ämnen, som kemiskt inverka på hvarandra, natur- 

 ligcn icke kunna följa samma lag, som tvenne indilTcrenta 

 ämnen. De uteslutas deriorc från försöken. Af naturliga or- 

 .-^aker är det likgiltigt om båda, eller blott det ena ämnet 

 är tlytande, liksom ock att tvenne fasta ämnen, hvilka till- 

 sammans sönderilyta till en vätska (kamfer med fast fett 

 m. fl.), förhålla sig som en flytande lösning. 



Såsom ock synes af det följande har vanligen användts 

 vatten som lösningsmedel, men ock toluol. Bland ämnen 

 som lösts i dessa anföras här: flera olika slags salter, glyce- 

 rin, alkohol, benzoesyreanhydrid. Beräkningen af refrak- 

 tionen är alltid gjord med användning af den med fet stil 

 utmärkta volymen jenite den motsv. refraktionen som kon- 

 stanta membra i eqvationerna, på samma sätt som vid för- 

 sta Tab. ofvan. (Blott V behöfver således dessutom vara 

 bekant för att hvarje denna motsvarande refraktion skall 

 kunna beräknas enligt Formel 1). Man har sedan blott att 

 till det funna talet (b — /S) addera ^ (lösningsmedlets refrak- 

 tion ^), då totalrefraktionen (b) erhålles. — 



II. Zn SO^-THaO. 



28,7: 



100 



'2(M) 



3(10 



(J(JO 



900 



1,200 



l,n00 



3,000 



G,000 



Refraktion 

 funnen. 



1,3496 

 1,:{4I4 



1^3387 



1,335G5 



1,3350 



1,3344 



1,3341 



1,3336 



1,3332 



Refraktion 

 beräknad. 



1,349S 



1,3414 



1,3386 



1,3358 



1,3349 



1,3344 



1,3341 



1,33356 



1,3333 



') Resp. der ifrån subtrahera, se nedan, sid 5. 



