46 



men svag semifortis -\- levis, därest första stafvelsen besvä- 

 ras af konsonanthopning. Sålunda: hijgni^g, Jclanigg fkläd- 

 ning), f^ykligg (kyckling), samaln/gg (samling), slakiigg, str<^- 

 migg, tinligg (tvilling), tvinigg (tinning); s^galn}gg (segling), 

 talcalnigg (tackling på fartyg), vånclapiigg (vandring), äf- 

 venså f^yl'eJ.i'(gg (kyckling). Än mera utprägladt förefaller 

 detta uttal, då böjningsändelse tillkommer. — Också i fvsk. 

 hvilade huiVudtonen stundom på -ing- och -ung- (Noreen 

 Aisl. und anorw. Gr. § 51, 1 b p. 32). 



Hufvudaksentens läge i ordet ändras ej, äfven om detta 

 genom tillträdande böjningsändelser blir tre- eller flerstaf- 

 vigt; semifortis faller på det böjda ordets penultima ifall 

 två eller flera stafvelser följa efter fortis (t. ex. trohgast, 

 men frghgash), men följer blott e7i stafvelse, så hvilar smf. 

 på denna d. v. s. på ultima (t. ex. strmnigg — strmniggay — 

 strmniggåna, -as). Då smf. icke dess mindre stundom fal- 

 ler på antepultima i best. pl. af msk. på -are f-ärana, gen 

 -äranasj, så beror detta därpå, att munartens ursprungliga, 

 oftast ännu använda former (-åran, gen. -årans) då ersatts 

 af de allmänneligen i fmnländskt svenskt ,,bildadL" talspråk 

 använda, under det att de förras betoningssätt likväl bibe- 

 hållits; en yngre, nu först i uppkomst stadd aksentuation 

 med smf. på de nya formernas penultima, existerar där- 

 jämte. Sålunda har slötår (a) (= slåtlerkarl) i def. pl.: slo- 

 tåran gen. slötärans = slötårana gen. slötåranas = slötn- 

 rana gen. slötåranas. Semifortis är här gemenligen stark, 

 sällan svag. 



II. Öfriga ordkomposita. 



§ 5. Här inträda olikheter, beroende därpå, om första 

 kompositionsleden är kortstafvig eller innehåller någon lång 

 stafvelse, hvarjämte afseende bör fästas vid huruvida den 

 är en- 1. tvåstafvig. Tre- eller flerstafvig första komposi- 

 tionsled förekommer ej i målet, lika htet som det använder 

 flerfaldigt sammansatta ord. 



1. Första liompositionsleden l-ortstafvig och då 



a) Enstafvig: det sms. minst tvåstafviga ordet har 



