260 



komplettera den af oss tidigare verkstälda undersökningen 

 af Plejaderna. Denna hade nämligen afsedt fastställandet 

 af lägena för ett stort antal stjärnor, hvarför längre expo- 

 sitionstid då måst väljas, så att de starkare stjärnorna blifvit 

 öfverexponerade och icke så väl egnade för mätning. Un- 

 dersökningen öfver Plejaderna blir härmed fullständig och 

 kan derefter publiceras. 



Fotograferingen har till öfvervägande del skötts af ob- 

 servatorn magister O. Dreijer och af mig; dock har äfven 

 assistenten, studeranden K. Sundman icke sällan deltagit i 

 arbetet. Plåtarnas utveckling har nästan uteslutande om- 

 händerhafts af mag. Dreijer. Den första granskningen före 

 plåtarnas inordnande i observatoriets arkiv har deremot 

 verkstälts af mig. 



Mätning-ar och beräkning"ar. 



I min senaste redogörelse framhöll jag de personliga 

 olikheter, som uppträda vid mätningarna och hvilkas belopp 

 beror al bildens såväl storlek som form samt vexla för olika 

 iakttagare, troligen också för samma iakttagare vid olika 

 tider. Då bilderna af lika ljusstarka stjärnor te sig olika 

 på olika plåtar, kan det endast ofullkomligt lyckas att be- 

 stämma de motsvarande korrektionerna, om man ock vid 

 deras evaluerande fäster afseende icke blott vid stjärnornas 

 storleksklasser, utan ock vid deras lägen på plåten. Det 

 enda säkra och radikala medlet för eliminerande af dessa 

 personliga fels inverkan består i att hvarje koordinat mätes 

 i tvenne om 180° skilda lägen af plåten, eller ock under an- 

 vändning af ett reversionsprisma. Den förra af dessa ut- 

 vägar synes mig vara att föredraga, då det gäller mätningar 

 af ett stort antal stjärnor. Jag framhöll derför ock i nämda 

 redogörelse önskvärdheten af dylik dubbel mätning af hvarje 

 plåt och beslöt att från hösten 1896 söka genomföra ett så- 

 dant arbetssätt. 



Skulle dervid mätningarna fortsatts på samma sätt som 

 förut, hade emellertid mätningsarbetet likasom ock arbetet 



