279 



gen, Tekniska föreningen, och inom alla dessa, liksom i de 

 gamla samfunden, har rådt en liflig verksamhet, hvilkcn gifvit 

 sig uttryck i omfattande publikationer, delvis af framstående 

 vetenskapligt värde. Det är naturligt att det i främsta rum- 

 met varit intresset för det egna landet och det egna folket 

 som väckt och inom de nämda sällskapen samlat arbets- 

 krafterna. Dessa förhållanden hafva icke varit utan infly- 

 tande på Vetenskaps-Socieleten. I och med att forskningen 

 på de mer rent nationella områdena koncentrerat sig inom 

 särskilda specialföreningar, har arbetet inom Societeten fått 

 en mer internationell prägel. Det är de matematiskt-fysiska 

 vetenskaperna, hvilka afgjordt dominera inom Societeten: 

 en granskning af meddelandena vid Societetens sammanträ- 

 den visar otvetydigt detta, ity att dessa discipliner där va- 

 rit talrikare företrädda än de historiskt-filologiska och natur- 

 historiska tillsamman. Särskildt hafva Societetens historiskt- 

 lilologiska ledamöter dragits åt annat håll: det har under 

 senaste decennium inträffat att under ett år intet enda med- 

 delande gjorts vid Societetens möten af ledamöter inom 

 nämda Sektion. 



Detta får ingalunda tolkas såsom ett tecken på nedåt- 

 gående inom Societeten. Dess publikationer hafva, om de också 

 något minskats till omfång, icke aftagit i värde, ej heller 

 torde man någonstädes i vårt land kunna uppvisa en större 

 och mångsidigare kompetens för bedömande af vetenskap- 

 liga frågor än i detta samfund. Men det får ej fördöljas — 

 och det har på många håll lagts Societeten till last — att 

 dess sammanträden icke erbjuda samma lifaktighet och 

 samförstånd, som man finner vid en del specialsällskaps 

 möten, och att dess rol i det vetenskapliga forskningsarbetet 

 i landet hufvudsakligen inskränkt sig till att vara ett pu- 

 blikationscentrum. Annat kan man dock icke vänta sig af 

 ett samfund med Societetens organisation och mångsidighet. 

 Men dessa omständigheter gifva dock anledning att öfverväga 

 huruvida icke Societeten i högre grad än hittills kunde främja 

 det vetenskapliga forskningsarbetet och särskildt det per- 

 sonliga initiativet. 



