III. 



En blick på den klassiska fornkunskapens 

 utveckling och närvarande ståndpunkt. 



Föredrag vid Finska Yetenskaps-Societctens årshögtid den 29 april 1897 



af 

 C. Synnerberg. 



Det är icke utan tvekan jag valt till ämne för mitt före- 

 drag den klassiska fornkunskapen, dess utveckling och när- 

 varande ståndpunkt. Jag befarar nämligen, att detta ämne 

 skall synas föga tidsenligt. Kanske frågar sig härvid mån- 

 gen: finnes det verkligen i våra dagar en kunskap af detta 

 slag, om hvilken det vore mödan värdt att tala? har det 

 icke varit just vår tid förbehållet att upptäcka denna veten- 

 skaps ringa betydelse för den allmänna bildningen och i och 

 med detsamma för hela den högre andliga odlingen? kan 

 det sålunda blifva fråga om annat än en bortdöende veten- 

 skap? — En sådan uppfattning må i viss grad anses berät- 

 tigad; åtminstone är den lätt förklarlig. Den materiella ut- 

 vecklingens snabba framsteg och hänförelsen öfver ständigt 

 nya och ötVerraskande upptäckter af den största praktiska 

 bärvidd ha utan tvifvel i vår jäktande tid icke så litet skjutit 

 åt sidan och undanskymt den rent ideella forskningen, hvars 

 resultat äro mindre skönjbara och sakna omedelbar praktisk 

 tillämpning. Det är därför icke förvånande, att en stark 

 opinion gjort sig gällande i sådan riktning, att en veten- 

 skap af så helt och hållet ideel art som den klassiska forn- 

 kunskapen numera spelat ut sin roll i lifvet och endast kan 

 hafva något berättigande såsom specialstudium vid univer- 

 siteten. Opinioner, som i en viss tidpunkt råka flyta öf- 



