297 



sönerna i fabler och sagokretsar, som icke hade annat än 

 dessa namn gemensamt med antiken. Kyrkan, som under 

 sin tidigare utveckling ofta intog en fienth'g ställning till an- 

 tiken, dominerade helt och hållet vetenskapen och ledde 

 studierna i sitt intresse. Från ll:te århundradet underord- 

 nades allt högre vetande under den skolastiska filosofin, 

 hvars rötter visserligen stodo på antik mark, i det de ut- 

 gingo från Aristoteles' logik, men hvilken i teologins tjenst 

 urartade till tom och andelös formalism. Endast en konser- 

 verande betydelse, men af största vikt, cger medeltiden i 

 fråga om antikens litteratur, i det att böcker, hörande icke 

 blott till den religiösa utan äfven till den profana litteratu- 

 ren, flitigt afskrefvos i klostren. Medeltidens munkar ha äf- 

 ven, utan att det låg i deras afsikt, räddat månget antikt 

 verk från undergång därigenom, att de utplånade detsamma 

 från pergamentet för att begagna detta till annan skrift. 

 I många fall har i dylika s. k. palimpsester den ursprung- 

 liga skriften sedermera kunnat återställas. 



Det ljus, som först skulle genombryta medeltidens mör- 

 ker och åt alla håll vidga blicken samt för människoanden 

 öppna nya banor, med ett ord grundlägga den moderna 

 tidsandan, kom emellertid från antiken och från det ena af 

 dennes hemland, Italien. Där hade i någon mån de antika 

 traditionerna fortlefvat och sinnet hållits öppet för deras 

 inflytelser; själfva språket och de talrika minnesmärkena 

 hade häller aldrig låtit känslan af samhörighet med det för- 

 gångna helt och hållet förintas; de andliga kunna i Italien 

 under medeltiden knappast anses såsom de enda represen- 

 tanterna för litterär bildning. Den under namn af j>renäs- 

 sancen> kända rörelse, genom hvilken en af de största ny- 

 daningar, som någonsin försiggått på den andliga odlingens 

 område, inleddes, hade också sin egentliga jordmån i det 

 högt utbildade politiska och sociala lif, som var rådande i 

 en mängd oberoende italienska stadssamhällen, där en bryt- 

 ning med medeltidens fantasivärld tidigast skedde och grun-. 

 den först lades till det moderna statslifvet. I spetsen för 

 denna rörelse stod omkring midten af 14:de århundradet en 



