303 



vetenskapligt undersöka monumenten och snabbt meddela 

 undorrällelser om nya fynd. Detta institut ölVertogs 1871 

 af preussiska regeringen och blef 1874 tysk riksanstalt jämte 

 det samma år inrättade arkeologiska institutet i Athen. 

 Hvartdera ledes af tvenne sekreterare och står under in- 

 seende af en central-direktion i Berlin. Ar 1847 inrättade 

 franska regeringen lör arkeologiska studier och forskningar 

 en skola i Athen, som sedermera efterföljdes af en dylik i 

 Rom. I den förstnämnda staden arbetar i samma syfte en 

 engelsk och en amerikansk skola. Österrike har vid uni- 

 versitetet i Wien ett arkeologiskt-epigrafiskt seminarium, 

 hvars arbete är af vida större betydelse än man af den 

 anspråkslösa benämningen kunde sluta till. I mars 1805 

 öppnades i Konstantinopel ett ryskt arkeologiskt institut, 

 hvars forskningar skola sträcka sig öfver det förra byzan- 

 tinska rikets område. Dessa äro de viktigaste inrättningar, 

 som uteslutande ha till ändamål arkeologisk forskning;- 

 jämte dem deltaga i arbetet akademier, lärda sällskap och 

 fackföreningar i de flesta europeiska länder. Det bör icke 

 häller förbigås att ett arkeologiskt institut öppnats i Nord- 

 Amerikas Förenia stater, där intresset för de klassiska stu- 

 dierna numera är synnerligen lifligt och där man naturligt 

 nog tyckes känna behof af alt ställa sig i närmare beröring 

 med rötterna till den civilisation, af hvars frukter man är 

 delaktig. 



Den arkeologiska forskningen är sålunda för närva- 

 rande i liflig rörelse öfver hela det forna romerska riket: 

 från norra Afrika, där de gamla romerska minnesmär- 

 kena genom franska regeringens försorg i allt större antal 

 och omfattning trädt i dagen, öfver Egypten och Syrien till 

 Eufrat i öster, därifrån öfver Mindre Asien kring Svarta 

 hafvet till Grekland med dess öar och Italien, samt vidare 

 öfver Balkan- och Donauländerna åt norr upp till Rhen. 

 I sistnämnda trakt äro lämningarna af den romerska gräns- 

 befästningen, den s. k. Umes r omanus, som med en längd 

 af 550 km. var dragen från Donau invid Regensburg i vin- 

 kel upp till Köln, föremål för systematiska undersökningar. 



