308 



lagts af framstående tyska lärde, vinner allt mer i utveck- 

 ling, i säkerhet och skärpa. Det är icke mera blott gram- 

 matisk och antikvarisk lärdom, som står i kurs, det är icke 

 ett dödt material, hvarmed man arbetar, det är framför allt 

 allmänna lagar och genomgående idéer, som man söker 

 komma på spåren, för att vinna en totalbild af deras organiska 

 utveckling och deras inverkan på senare bildningsepoker. 



Så föga man än kunnat hoppas det, ha äfven litterära 

 fynd icke helt och hållet uteblifvit. I århundradets början 

 hade man i Italien rätt mycken lycka med palimpsester, från 

 hvilka kommo i dagen åtskilliga till den romerska litteratu- 

 ren hörande, dittills okända verk (rhetorn Frontos skrifter, 

 juristen Gaii Institationes, Giceros skrift om staten), ehuru 

 visserligen i något ofullständigt skick. I senaste tid har den 

 grekiska litteraturen erhållit ett icke obetydligt tillskott genom 

 papyrushandskrifter, funna i de egyptiska klippgrafvarne, där 

 de i följd af klimatets torrhet under ett par årtusenden kun- 

 nat bibehålla sig tommeligen oskadade. Det förnämsta al 

 dessa fynd utgöres af Aristoteles skrift om Athenarnes stats- 

 författning, hvilken innehåller en mängd för forskningen nya 

 fakta och dessutom erbjuder det säregna intresset att vara 

 den enda af den store filosofen sjelf utgifna skrift, som nu- 

 mera finnes i behåll. Alla Aristoteles öfriga, till vår tid komna 

 skrifter äro nämligen efter mästarens död slutligt redigerade 

 och utgifna af hans lärjungar. För ölrigt må nämnas sex 

 tal af den i forntiden ganska högt skattade, med Demosthe- 

 nes samtida talaren Hypereides, betydande fragment af 

 en tragedi Antiope af Euripides, Herondas mimiiamber, hvar- 

 med förstås i dramatisk form hållna, ofta mycket realisti- 

 ska skildringar ur det dagliga lifvet, samt de alldeles nyli- 

 gen upptäckta lyriska dikterna af Bakchylides. 



Härmed är milt ämne uttömdt så vidt det på denna 

 korta stund kunnat behandlas. Jag utber mig ännu upp- 

 märksamhet för några ord, som kanske ligga något på si- 

 dan af detta ämne, men som dock skola gifva mig tillfälle 

 att sluta såsom jag börjat, med en hänvisning på närvarande 

 tidsförhållanden. 



