310 



ciperna, brödrakärlekens och själfförsakelsens principer. Sam- 

 verka icke dessa båda element, det antika och det kristna, 

 den moderna bildningens hufvudfaktorer, vid den högre un- 

 dervisningen, skall denna blott hafva att bjuda på stenar i 

 stället för bröd. 



Man kunde kanske säga, att den tid engång skall kom- 

 ma, när den klassiska fornkunskapen uttömt sitt mate- 

 rial, när det finnes ingenting mer att efterforska, studera 

 och bearbeta. Därmed är det dock knappast någon fara. 

 Lika väl kunde man säga, alt det skulle vara slut med astro- 

 nomin eller naturvetenskaperna, ifall en tid skulle komma, 

 då forskaren upptäckt den sista stjärnan på firmamentet 

 eller i systemet inordnat den sista arten. Ty det är eget 

 för hvarje tidsålder att i forskningen inlägga sin egen upp- 

 fattning, sitt eget medvetande och därigenom gifva den ett 

 högre andligt innehåll; det är med andra ord sig själf män- 

 niskoanden i all forskning vill återfinna. Därför, om också 

 under någon tidpunkt nytt material skulle saknas, skall dock 

 forskningen och vetenskapen lefva, så länge människoandon 

 arbetar på sin egen utveckling — så länge mänskligheten 

 ännu ej återfallit i barbari. 



