N:o 1] Entomol. forskningsresor åren 1895—96 samt 1898—99, 27 



bäckdalarna finnas lundar och löfskogar, i livilka vilda äp- 

 pelträd ock liagtornbuskar spela en vigtig roll. 



Insektfannan visade sig ej så rik, som man kunnat vänta. 

 Åtminstone var fångsten denna årstid bland denna frodiga 

 vegetation förenad med svårigheter och föga inbringande. 

 Invid flodstranden samt på magra sandiga kullar äfvensom 

 under mossa vid trädens rötter funnos dock arter af intresse. 

 I trakten förekommo många nordeuropeiska och sibiriska 

 former, men äfven en mängd centralasiatiska, som vi ej hade 

 funnit vester om Tschu floden. 



En afton vandrade vi ut för att försöka vår lycka i 

 köderfångst samt fångsten med lampa och togo vägen nedåt 

 steppen. Vi upphängde våra koder samt skulle just börja 

 vi tja dem, då plötsligt ett häftigt oväder up^Dstod och i ett 

 nu blefvo vi genomblötta af regnet samt omsvepta af dju- 

 paste mörker. Lampan slocknade och vi voro i en svår be- 

 lägenhet. Huru skulle vi nu hitta tillbaka längs den smala 

 gångstigen, vi följt? För att ej i mörkret åtskiljas, togo vi 

 hvarandra i handen och sökte trefva oss fram till staden.. 

 Detta hade varit rakt omöjligt, om ej blixtarna då och då 

 hade upplyst trakten, så att vi kunde bestämma vår kosa. 

 Till vår lycka följde ock den ena ljungelden med påföljande 

 åskdunder tätt efter den andra, så att vi ej länge behöfde 

 vara i mörker. En gång störtade vi helt oförmodadt ned i 

 en djup kanal, där lyckligtvis dock fanns blott obetydligt 

 vatten i bottnet. Vi väntade här nere tills en ny blixt väg- 

 ledde oss så, att vi kunde klifva upp. Efter par timmar 

 uppnådde vi staden, som var mörk som en graf, då inga 

 gatlyktor denna årstid tändas. Nästan inga menniskor voro 

 mera i rörelse och med möda kunde vi återfinna vårt hotel.. 

 Efter en längre tids bultande på porten sluppo vi ändtligen 

 in och voro räddade. 



Den 30 Juli företogo vi en ridfärd upp till bergen.. 

 Färden blef temligen besvärlig och äfventyrlig och dock utan 

 synnerligt resultat i vetenskapligt afseende. Vi hade anställt 

 en kirgis med 4 ridhästar, af hvilka en var lastad med vårt 

 pagage, och på morgonen begåfvo vi oss åstad. Först redo 

 vi vesterut längs steppen och följde sedan en af Ilis bifloder,, 

 som störtar ner genom en klyfta i Alatau. I början var vä- 



