N:o 1] Entoinol. forskningsresor åren 1895—96 samt 1898 — 99. 29' 



ligt att rida liär, om vi hade blifvit öfvérraskade af det liär i 

 södern så liastigt påfallande mörkret. 



Målet för vår resa skulle blifva en fjellsjö benämnd 

 Tshassikul, som ligger nära intill sjögränsen, men då vi 

 kommo till det ställe, där ridspången leder öfver floden, och 

 hvarest en enkel bro varit byggd, funno vi den vara bort- 

 ryckt af den rasande strömmen, som blifvit mäktig genom 

 senaste dagars störtregn. Då det nu var omöjligt att komma 

 vidare fram ridande, lemnade vi hästarna åter på bete, gömde 

 vårt pagage och började klättra upp för berget i hopp att 

 högre upp finna något ställe, där vi kunde öfvergå floden. 

 Detta lyckades ej, men i bergskräfvorna funno vi mogna 

 hallon, hvilket var den enda gång vi under sommarn träffat 

 på några vilda bär. Sedan vi ännu samlat några insekter 

 här uppe och bland annat fingo undersöka torkade stammar 

 af Abies Schrencki, klättrade vi åter ner och återvände till 

 våra hästar. 



Under det vi vid frukostmåltiden sprakade med vår fö- 

 rare och yttrade missnöje öfver att icke hafva nått målet för 

 vår ridtur, försäkrade denne, att en kirgis nog kan öfver- 

 vinna sådana hinder som den brusande floden, samt lofvade fast 

 genast rida öfver den méd sin goda häst, ehuru han ingalunda 

 kunde svara för, att vi med lifvet skulle komma öfver, För 

 att få något minne från den ifrågavarande sjön, beslöto vi 

 då,, att låta mannen rida fram till dess strand, försåg honom 

 med en vattenhåf och insektburk samt bad honom hemta oss 

 några insekter från sjöstranden. Han satte sig upp, red 1 

 sporrsträck nedåt längs flodstranden och försvann från vår 

 åsyn. Under väntan fingo vi tid att göra en grundlig exkur- 

 sion, och insamlade därvid ett icke obetydligt antal insekter,. 

 bland hvilka särskildt gladde mig några exemplar af den 

 stora och sällsynta Carahus (Cratocephalus) Solskyi. Efter par 

 timmars tid återvände vår kirgis, sedan han fullgjort sitt 

 up]3drag. För att hinna hem till natten måste vi anträda 

 återfärden. Under rasttider blefvo vi ännu i tillfälle att göra 

 några exkursioner, men till följd af skakningen på hästryg- 

 gen hade en stor del af de spädare insekterna i våra burkar 

 blifvit förstörda. Vi insågo då, att sådana ridexkursioner, 

 där man icke får tid att samla ordentligt samt conservera sin 



