N:o 1] Entomol. forskningsresor aren 1895-96 samt 1898—99. 35 



högst besynnerliga, mångformade, för ökenlifvet organiserade 

 frukter, stå trotsande de orkanlika ökenvindarnas framfart. 

 Endast några små tiifvor af en Avena-a,rt eller något närstå- 

 ende gräs växer här och där mellan den hvita sanden, som 

 är slätsopad såsom snödrifvor efter yrväder i norden. Vi 

 gå fram, se icke tecken till lif på den heta sanden. Det är 

 nu vackert och lugnt och vi begynna ifrigt håfva på buskar 

 och finna en myckenhet af de besynnerligaste Hemiptera. 

 Icke mindre märkvärdiga uppletas i de fåtaliga enstaka gräs- 

 tufvorna. Det märkvärdiga nya Capsidslägtet Äspidacanthus 

 E, e u t. med klotrundadt hufvud och nållik tagg på skutelien, 

 den stora och vackra Coreiden Cerinthus Lehmannl samt den 

 besynnerliga Dictyophariden Thaumoverga tiarata ådraga sig 

 särskildt vår uppmärksamhet, likaså en myckenhet späda fint 

 tecknade Atomophora arter. Men vi måste återvända till 

 vårt kvarter för att preparera de bräckliga insekterna, innan 

 de förtorkas af den nästan tropiska hettan. På aftonen van- 

 dra vi åter ut. Då solen börjar sjunka och en behaglig 

 svalka utbreder sig öfver sandöknen, vaknar ett nytt insekt- 

 lif. De förut så öde sandkullarna hvimla nu af stora skal- 

 baggar. Många vackra Pseudopimelider t. ex. den grannt 

 brokiga Sternodes caspius, Trigonoscelis fasciculi-tarsis löpa 

 här omkring, så att inom kort sanden blir krusad af deras 

 fotspår. Helt plötsligt öfverraskas vi af mörkret. Den med- 

 förda lyktan antändes och vi få nu börja anställa jakt på 

 nattliga insekter. Den vackra kraftigt byggda Carabiciden 

 Discoptera Komarovi blir nu föremålet för vår fångst. Med 

 lyktan utsträckt framför oss söka vi den på sanden, men så 

 snart vi blifva varse ett exemplar, flyr det med blixtens 

 snabbhet och man måste vara ytterst kvick för att fånga det- 

 samma. Men härvid visar sig min son vara mycket skicklig, 

 det ena exemplaret efter det andra blir hans byte. Det gäl- 

 ler att genast med handen slå efter insekten och gripa den 

 jämte handen full af sand. Emellanåt öfverraskas han af 

 ett giftigt stygn; han har på samma sätt gripit en vacker 

 nattlig Mutilla. Äfven träffa vi här den stora och vackra 

 Argyrophana deserti, med kvastar på tarserna för att sopa 

 undan sanden. ISTågra individer af denna och andra Tene- 

 brionider fångas ock på utlagdt bete af melonskal. Sedan 



