N:o 5] Antonia von Florens. 7 



har de dugliga egenskaper, som honom höfvas '), dominum 

 dovmis suae etc, att han bör härska efter betydelsen af ordet 

 dominus och handhafva sin styrelse efter en på förnuftsgrun- 

 der reglerad ordning. 



I det följande få vi så jämte en betraktelse öfver de 

 viktigaste institutioner i stat och samhälle en granskning af 

 samtliga en furstes regeringsåtgärder, hans beskattningsrätt 

 och domsrätt, hans krigföring och enskilda lif, hans skyldig- 

 heter i förhållande till undersåtarna och dessas till honom. 



Antonin utlägger vidlyftigt vasallens och länsherrens 

 ömsesidiga förpliktelser och fogar härtill en utredning af be- 

 greppet län, en redogörelse för, huru det förvärfvas och för- 

 loras m. m. 2). Han ger ingående admonitioner om de stores 

 förpliktelser i fråga om rättskipningen ^), detaljer, om hvilka 

 fordringar rätteligen kunna ställas på en furste i och för reg- 

 lering af det ekonomiska lif vet *), en redogörelse för hans 

 skyldigheter beträffande tillsättandet af statens ämbetsmän 

 o. s. v. ^). Utförligt dröjer Antonin bl. a. vid de inskränknin- 



fuerint morte propter maleficia perpetrata. S. T. III, kol. 167 — 68. Jfr. för 

 framställn, hos Antonin Thomas af Aquino, De regimine principum kap. 7, 8, 

 10, Parmae, tom. XVI passim, ocli III, 379—80. Sec. Sec. 



') Här anföras — alt med hänvisning till Joseph — justitia, castitas, 

 prudentia in agendis etc. Behandlingen af p. 3 kol. 171 ff. gar i hufvudsak 

 ihop med den föregående. Här uppräknas misericordia, liberalitas, reverentia 

 in Deum, amor in subditos etc. 



2) S. T. III, tit. 3, kap. 5 (De feudis et feudatariis), kol. 193—95. Be- 

 träffande sättet, pä hvilket ett län förvärfvas, uppräknas fyra fall, tio angifvas, 

 i hvilka det förloras. Vidare redogöres för formerna af investituren o. s. v. 



^) Härom framför alt S. T. II, tit. 1, kap. 19 (De injustitia etc), kol. 

 277 ff., III, tit. 9 (De statu judicum), kap. 1, kol. 323—34. Jfr. III, kol. 175. 



*) Rikt material i S. T. II, tit. 1 (De avaritia) särskildt kap. 6 och 7. 

 Jfr. III, tit. 8 (De statu mercatorum), tit. 3, kap. 4, kol. 192. 



fi) S. T. III, tit. 3, kap 4, kol. 190 ... si officia dedit vel talias vel 

 gabellas hujusmodi personis, de quibus potest praesumi, quod non sint utiles 

 et justi in talibus officiiiä vel actibus, vel si vendidit pretio tanto, quod emtd- 

 res recuperare non possint sine gravamine subditorum:.in utroque enim casu 

 peccavit, et tenetur de damnis inde secutis . . . Item si oföciales malos ty- 

 rannos et injustos posuit vel imperitos negotiorum . . . Jfr. Ihomas af Aquino 

 De regimine judaeorum ad duc. Brabantiae, ed. Pärm. tom. XVI, s. 292. Så- 

 som karakteristiskt för den uppfattning, som i A:s värk här och hvar kommer 

 till uttryck, raå i detta sammanhang följ. utdrag ur Helinandus (om honom 

 Chevalier, Eép. I, 1009; Suppl., 2640 och där citerade källor) efter Vincentius 



7 



