10 Hjalmar Crohns. [XL V I 



till sin gård utan tillbörlig ersättning '), gör sig saker till 

 samma förseelse ; så ock den, som plundrat eller låtit plundra 

 skeppsbrutna eller gynnat sådant. 



Andra former, livilka observeras i kapitlet, af exploate- 

 ring af undersåtarna, äro : 



Om vederbörande härskare tvungit dem att sälja lifsför- 

 nödenheter eller annat under skördetiden, då de stå lågt i 

 pris och de ville reservera dem, eller drifvit dem till att 

 köpa, hvad de icke önska '^) ; om han i sitt land tolererat orik- 

 tigt mått och oriktig vikt och otillbörligt pris på lifsförnö- 

 denheter ^) ; om han eller hans folk genom jakt förstört skör- 

 darna för andra ^) ; om han altf ör mycket hänger sig åt dy- 

 lika nöjen och sålunda betungar sina undersåtar och framför 

 alt, om han låter det ske på sön- och hälgdagar och därige- 

 nom drager de sina från gudstjänsten, enär deras synder till- 

 räknas äfven honom ; om han tvungit sina undersåtar att 

 ingå äktenskap mot deras vilja ^) o. s. v. 



För öfrigt behandlas i kapitlet förhållandet mellan 

 länsherre och vasall ^), den världsliga härskarens förpliktelser 

 mot kyrkan, hans skyldighet att respektera dess hälgd ''),. 

 hans ansvar inför land och folk, om han ådragit sig de kyrk- 

 liga straffen ^), hans skyldighet att vårda sig om ärbarhet 



') S. T. III, kol. 191. Rapinara commisit, nisi talia sponte facerent gra- 

 tis, vel eis aliquo modo recompensaret in alio. Et si talia fecit fleri diebiis 

 festivis, adhuc aliud peccatum est. 



2) S. T. III, kol. 191: In utroque casu graviter peccat et tenetur eis de 

 damno, quod inde suscipiunt. 



') S. T. III, kol. 191. Particeps est criminalis, immo quasi principalis,. 

 unde tenetur ad satisfaciendum. 



*) Quia peccat et tenetur ad emendam. 



*) Quia peccavit mortaliter, et damna et mala, quae inde provennuit 

 sibi imputantur. 



") D. v. s. här pointeras särskildt den sistnämdes: Itera, si aliquam in- 

 juriam fecit domino vel alienando feudum vel diminuendo et hujusmodi, vol 

 si obsequium debitum non praestitit ultra pactum, tenetur ad satisfactioneni. 



■') Si dominus ihimunitatem ecclesiaruin violaverit, ut faciendo extralierc, 

 per vini confugientes ad ecclesiam debitores vel etiam malefactores, nisi essent 

 publici latrones vel nocturni populatores agrorum, vel injuriam fecissent loca 

 sacro, seu alias ministrantibus. 



*) Si propter eum civitas vel terra fuit interdicto supposita, in quo casu 

 multa mala super se cumulavit. 



