18 Hjalmar Crohns. [XL VI 



des händer, böra restitneras till dem, af hvilka de utkräfts, 

 eller, därest dessa icke äro kända, användas för fromma ända- 

 mål ocli allmänt väl. Om de icke kommit i härskarens hän- 

 der, utan stannat i hans ämbetsmäns, bör han tvinga dessa 

 till restitution ^). 



Är skatten ny och införd för giltiga ändamål eller gam- 

 mal ocn veterligen införd af dem, som haft makt därtill, eller 

 om det är okändt, af hvilka den är införd, men den kan 

 förutsättas vara det af dem, som därtill haft myndighet, och 

 isynnerhet om den pålagts med stöd af kyrkans auktoritet samt 

 på rättvisa grunder, såsom för försvar af allmän väg, för att 

 af värja röfvare till lands och sjöss, för försvar af tron eller 

 fosterlandet mot hedningar eller kättare eller annan dylik 

 orsak, och om därtill den, som upptar skatten, fyller de vill- 

 kor, för hvilka den blifvit införd, då kan den utan samvets- 

 skrupler uppbäras 2). 



Antonius värk har en den viktigaste plats i Medeltidens 

 kanonistiska litteratur. Redan under XV seklet tryktes 

 hans Summa i flera upplagor. I senare tid blef den en af de 

 mest värderade handböckerna i moralteologi och har i sin 

 helhet icke mindre än ett tjugotal gånger blifvit lagd un- 

 der prässen. 



Sin egentliga betydelse för spridningen af Medeltidens 

 politiska, sociala och ekonomiska idéer fick emellertid Anto- 

 nin icke genom sitt ofvannämda arbete, utan genom de hand- 

 böcker för biktfäder, som han utgifvit under olika titlar: 

 Summa confessionalis etc. (Summula conf essorum), Specchio di 

 coscienza samt Medicina dell' anima, och af hvilka den för- 

 nämsta och den, som vann det största antalet läsare, till skil- 

 nad från de öfriga vanligen benämnes efter textens begyn- 

 nelseord „Defecerunt". I dess tredje af delning, det s. k. In- 

 terrogatoriet, ger författaren bl. a. en sammanfattning af sin 

 of van refererade framställning om avaritia och usura och ett 

 sammandrag af sin ståndsmoral beträffande,, principes, recto- 

 res et barones seculares", bygdt hufvudsakligen på framställ- 

 ningen i tredje och fjärde hufvudtitlarna i III delen af hans 



») S. T. III, kol. 192 och flerstädes. 

 ■') S. T. II, kol. 221. 



