N:o 20] Lärau om atomerna. 15 



förklaringsgrund häröfver i den hypotes han, som nämdt, för 

 första gången framstälde år 1804 och sedan utförligare offent- 

 liggjorde i sin år 1808 utgifna skrift „New System of chemi- 

 cal Philosophy". Tillämpande de gamle filosofernas all reel 

 grund saknande atombegrepp på elementen, hvilka han ansåg 

 bestå af odelbara smådelar, fogade han därtill flere så väsent- 

 liga tillägg, påkallade af de nu kända naturlagarna om de fasta, 

 oföränderliga viktförhållandena mellan kropparnas beståndsde- 

 lar, att själfva föreställningen om atomerna framträdde nästan 

 ny och själfständig. Han antog nämligen att atomerna hos 

 ett och samma enkla ämne vore lika stora och ägde samma 

 vikt, hos olika element olika stora och med relativt olika vikt. 

 Härtill lögades, att de kemiska föreningarna uppkomma genom 

 att atomer af olika enkla ämnen lagra sig vid hvarandra till 

 en ny egendomlig atom {molekyl enligt en senare benämning). 

 Kemisk analys och syntes vore ingenting annat än ett åtskil- 

 jande af de förenade atomerna från hvarandra och ett åter- 

 förenande af dem. Vid en kemisk förenings bildning skulle 

 endast ett fåtal atomer (mest en) af den ena beståndsdelen 

 förenas med ett fåtal atomer (mest en) af de andra till den 

 sammansatta atomen af föreningen. Antalet olika elementar- 

 atomer i den sistnämda står därför i ett enkelt förhållande till 

 hvarandra. Förena sig två element till en förening, så sker 

 detta ofta så, att en atom af det ena lagrar sig vid en atom 

 af det andra. De viktsmängder, hvarmed elementen ingå i för- 

 eningen, förhålla sig då som vikterna af deras atomer. Kunna 

 två element, A och B, fortfar Dalton, sammanträda i wer cm 

 ett viMs förhållande, så är antalet atomer, som bindas vid hvar- 

 andra, likaledes i de olika fallen enkelt, t. ex. på följande sätt: 



1 atom A med 1 atom B till en atom (molekyl) AB 



1 „ A „ 2 atomer B „ „ „ 



2 atomer A „ 1 atom B „ „ „ 

 1 atom A „ 3 atomer B „ „ „ 



3 atomer A „ 1 atom B „ 



AB^ 

 AgB 

 AB3 

 A3B 



o. s. v.^). Dessa nya smådelar AB, ABg, A2B, AB3 m. m. sam- 

 mansätta sedan föreningarna. 



') Kopp, Geschickte der Oheraie II, sid. 388. 



21 



