26 Ossian Aschan. [XLVI 



för radium och de andra radioaktiva elementen förekomma i 

 så ytterligt små mängder i den fasta jordskorpan. Deras ato- 

 mer kunde närmast jämföras med molekylerna hos de endo- 

 termiska kemiska föreningarna, hvilka bildas ur sina element 

 under upptagande af värme, hvilkas atomer befinna sig i labil 

 jämvikt och hvilka sönderfalla under afgifvande af energi. De 

 abnormt stora energibelopp, som uppträda vid processerna i 

 radioaktiva ämnen, kunde dessa ha upptagit under solsj^ste- 

 mets tidigare utvecklingsskeden, då så höga temperaturgrader 

 herskade, att de kunde betinga förvandlingar, hvilka våra un- 

 der helt andra förhållanden utvecklade kemiska begrepp icke 

 kunna ana till och inrymma. Moissans vid den till omkring 

 3000° uppgående temperaturen i den elektriska ugnen utförda 

 undersökningar hafva redan betydligt modifierat vår uppfatt- 

 ning om de kemiska föreningarnes stabilitets- och bildnings- 

 förhållanden. Sammansatta kroppar, om hvilkas existens vi ej 

 haft en aning, uppstå vid dessa värmegrader synnerligt lätt 

 och visa en beständighet, som ingalunda minskas utan tvärtom 

 ökas med stigande temperatur, hvaremot de jämförelsevis lätt 

 sönderfalla vid vanlig. Här liksom på alla andra områden, 

 t. o. m. det psykiska och sociala, yttrar sig den allmänna lag, 

 att vid hvarje genom yttre tvång framkallad förskjutning at 

 jämviktstillståndet hos ett system, krafter göra sig gällande, 

 hvilka motsätta sig detta tvång. Därför måste hos ett system 

 af kroppar vid högre temperatur den kemiska reaktion inträda, 

 hvilken motvärkar temperaturförhöjningen, d. v. s. den som 

 förbrukar värme. Endotermiska föreningar bildas därför desto 

 lättare, ju högre värmegraden är och visa desto större benä- 

 genhet att sönderfalla, ju lägre den är. Om de radioaktiva 

 elementens energiutveckling beror på en sönderdelning af ett 

 slags endotermiska atomer, kunna vi med hänsyn till dessa 

 omvandlingsprocessers egenartade natur förvänta att alldeles 

 ovanliga energibelopp skola omsättas. Härigenom blefve den 

 i förhållande till den förvandlade massan oerhördt stora energi- 

 utveckling hos de radioaktiva substanserna förklarlig, hvilken 

 t. ex. vid radiums förvandlingar är en miljon gånger större 

 än vid den kraftigaste kemiska reaktion vi känna: vätets för- 

 ening med syre. 



