J4 О- В- Bøggild. 



Og desuden to ikke tidligere kendte Love, som senere skal omtales 

 nærmere, antager jeg det for sandsynligt, at de øvrige nævnte Tvil- 

 lingdannelser ikke eksisterer hos Krystallerne, hvorfor jeg i det føl- 

 gende skal forsøge at give Grunde. Noget helt andet er Forholdet 

 med den kornede Kryolit, hvor man, som senere skal paavises, kan 

 finde flere af de nævnte Tvillinglove. Som tidligere omtalt gaar 

 denne stærkt polysyntetiske Substans ogsaa ind i Midten af de større 

 Krystaller, og man vil saaledes ved Snit af disse ogsaa kunne kon- 

 statere de nævnte Love. Men de naar intet Steds helt ud til Græn- 

 sen af Krystallerne og vil saaledes aldrig komme til at gøre sig 

 gældende i denne ydre Begrænsning. 



Websky^ anfører, som nævnt. Tvillinger efter (100) og (001); 

 han tilføjer dog: ., — die zu ihrer Begründung mir zu Verfügung 

 stehenden Thatsachen [entbehren allerdings noch einer genügengen 

 Vielseitigkeit — ". 



En Tvillingkrystal af den først nævnte Art er afbildet paa 

 Websky's Tavle, Fig. 5; de Vinkelmaalinger, hvorpaa Tvillingdan- 

 nelsen støttes, er ikke meget overbevisende ; vigtigst er, at Reflekset 

 af (001) bestaar af to Dobbeltbilleder i en Afstand af 0° 45', hvilken 

 Værdi efter W^ebsky's Elementer teoretisk skulde være 0° 36', mens 

 den efter Krenner's meget nøjagtige Elementer kun skal være 0° 22'. 

 Den Omstændighed at de to lige over for hinanden liggende Tværs- 

 domeflader netop har den Heldning mod Basis, der svarer til 

 (101) : (001) beviser ikke saa meget, da Forskellen mellem (101) : (001) 

 og (101) : (001) kun skal være 15' ; mere uforklarlig er, som tidligere nævnt, 

 den symmetriske Fordeling af Fladerne oogq; det fremgaar dog ikke 

 klart af Beskrivelsen, om Fladerne virkelig er iagttagne i disse Stil- 

 linger eller kun anbragte der af teoretiske Grunde. 



Websky's Tvillinger efter (001) Fig. 6 og 7 motiveres kun ved 

 ganske smaa Vinkelafvigelser fra Fladernes normale Beliggenhed, 

 der vistnok, i Betragtning af Fladernes oftest meget daarlige Udvik- 

 ling, kan anses som tilfældige. Herfor taler ogsaa det Forhold, at 

 de to Flader T og T i de to Figurer støder sammen henholdsvis i en 

 lodret og vandret Kant, ligesom ogsaa det, at Vinkelen mellem 

 M og M i Fig. 7 angives at være 0° 48', mens der ingen kendelig 

 Vinkel er mellem T og T, uagtet der begge Steder teoretisk skulde 

 være en Vinkel paa 0° 16'. 



Selv om det end ikke er muligt i Følge Websky's Angivelser 

 at se, hvilke Tvilingdannelser han virkelig har haft med at gøre, er 

 de i al Fald utilstrækkelige til at konstatere de af ham selv angivne 

 Love. 



1 N. Jahrb. f. Min. 18G7, p. 810. 



