Krystalform og Tvillingdannelscr hos Krjolit, Perovskit og Boracit. 15 



Dana^ anfører (110) som Tvillingtlade; denne medfører en ind- 

 springende Vinkel paa 3° (skal teoretisk være 3° 56') paa (110) mens 

 der paa (001) ikke er fundet nogen Indbøjning; hvoraf slutter Dana 

 nærmest, at Mineralet maa være rombisk mens man med Kendskab 

 til den af Baumhauer beskrevne Tvillingdannelse efter [110] kan se, 

 at det netop er den, han har iagttaget. 



Krenner finder som nævnt, Tvillinger efter (110) og (112)-. 

 Begge betegnes som hyppige eller temmelig hyppige; da det imid- 

 lertid har vist sig, at Baumhauer's to Love, der frembringer Stil- 

 linger af Krystallerne, der ikke afviger meget fra Krenner's, er 

 oA'erordentlig almindelige, mens det ikke i et eneste Tilfælde har 

 været muligt at konstatere Krenner's Tvillinger, ligger det nær at 

 antage, hvad ogsaa Baumhauer er tilbøjelig til, at Krenner's Tvil- 

 linger er galt bestemte. 



Undersøger man de Motiver, hvorpaa Krenner støtter sin Tvil- 

 linglov (110) finder man, at han anfører de udregnede Værdier, 

 m : m -= 3° 56' og с : с = 0° 16; men mens han for den førstnævnte 

 Vinkel har den fundne Værdi 3° 50', har han ingen Maalinger af 

 den anden, som jo heller ikke skal eksistere ved Tvillinger efter [110]. 

 Paa Figur 6 og i en Fodnote i Teksten angiver Krenner Fladerne 

 s (121) som symmetrisk beliggende; men der fremgaar ikke noget 

 om, at dette Forhold virkelig er iagttaget. Ligeledes synes Angivel- 

 serne om, at Kanten mellem m og Ш skal være parallel med c-Aksen, 

 heller ikke bero paa Iagttagelse, hvilken ogsaa i Praksis kan være 

 vanskelig, naar Krystallerne ikke er særlig veludviklede; efter 

 Baumhauer's Lov afviger de to Retninger 3° 44^/2' fra hinanden. 



Hvad angaar Krenner's Tvillinger efter (112), angives her næsten 

 udelukkende teoretisk udregnede Værdier for Vinklerne; en af de 

 Iagttagelser, der direkte nævnes, er, at Vinklerne mellem de omtrent 

 sammenstødende Flader af m og c eller c og ш er saa smaa, at de 

 næppe kan iagttages; efter Krenners egen Lov skal de rigtig nok 

 kun være 0° 4', men efter Baumhauer skal den ene Vinkel være 0°0', 

 mens den anden er 0° 16', altsaa ret betydelig; imidlertid bevirker 

 den Omstændighed, at Fladerne ved saadanne Tvillinger ofte har 

 den Tendens at indstille sig helt eller delvist efter hinanden, at 

 denne større Vinkel kan forsvinde. Endvidere anfører Krenner, at 

 de nær sammenstødende Flader af m og m danner en Vinkel med 



1 System, 5th ed. p. 127. 



- I en kort Notits i N. Jahrb. f. Min. 1877, p. 504 anføres kun Tvillinger efter (110), 

 i de fuldstændigere Afhandlinger i Magy tud. Akad. Ertesitöje. 15, 1881 (ungarsk) 

 og Math. u. Naturv. Ber. aus Ungarn, I., 1883, anføres de begge. Da de to sidst- 

 nævnte Afhandlinger tilsyneladende er enshdende, skal jeg i det følgende kun 

 holde mig til den sidste. 



