42 



о. в. Bøggild. 



Tvilling ved Glidning. Da Tvillingdannelsen i sig selv ikke er be- 

 sleml krystallografisk orienteret, idet der foruden de to nævnte 

 Drejninger hos de ved Vækt dannede Krystaller, som tidligere paa- 

 vist, nok saa ofte forekommer Tilfældene med en mellemliggende 

 Drejningsvinkel, kan man heller ikke paa Forhaand vente sig, at 

 Deformationen kan blive nøjagtig orienteret; men hertil kommer 

 endda, at der overhovedet umulig ved nogen Deformation kan dannes 



en Orientering af Fladerne, der 

 nøjagtig svarer til den, de skulde 

 have i Følge denne Tvillingdan- 

 nelse, men kun mere eller mindre 

 Tilnærmelse til en saadan. Defor- 

 mationen kan i øvrigt foregaa paa 

 flere Maader, og der skal senere 

 antydes endnu en af disse; paa 

 Fig. 26 er vist, hvorledes man efter 

 de forhaandenværende Iagttagelser 

 maa antage, at Deformationen vir- 



Fig. 26. Kryolit. Skematisk Billede af 



den sekundære Tvillingdannelse efter 



Baumhauer's Lov. 



kelig har fundet Sted. 



Det mest iøjnefaldende Fæno- 

 men ved de saaledes deformerede 

 Krystaller er, at de lodrette Flader, navnlig m og c, aldrig forandrer 

 deres Stilling før og efter Deformationen, saa at der aldrig paa disse 

 Flader kan iagttages nogen ind- eller udspringende Vinkel. Dette er 

 saa meget mærkeligere, som Vinkelen mellem de to nævnte Flader 

 jo i Følge selve Tvillingdannelsen skulde forandre sig med 16', saa 

 at den blev 89° 52' hvis den i Forvejen var 90° 08' og omvendt, hvad 

 der jo ogsaa godt nok kan paavises at være Tilfældet, hvor Tvilling- 

 dannelsen er fremkommet ved Krystallernes Vækst. Da i flere af 

 de i det foregaaende beskrevne Krystaller de nævnte Flader er meget 

 veludviklede, kan man af den Omstændighed, at de ikke flyttes, 

 slutte, at Glidningsaksen, a^, er parallel med Kanten m : c = [110], 

 ligesom ved foregaaende Tvillinglov. Glidningsfladen kan derimod 

 ikke nøjagtig bestemmes; paa alle de iagttagne Krystaller synes dens 

 Spor paa den øverste m-Flade, der viser sig ved en svagt ind- eller 

 udspringende Kant at danne 45° med den tilsvarende Kant ved fore- 

 gaaende Tvillingdannelse, altsaa at ligge, som vist paa Fig. 26 og det 

 skal senere vises, at den nævnte Retning er den eneste rimelige; det 

 er den samme Beliggenhed Tvillinggrænsen faar, hvis man tænker 

 sig Tvillingen frembragt ved en Drejning af nøjagtig 90°. Glidnings- 

 fladen A'i, bliver altsaa ingen rational Flade. Det samme gælder 

 Fladen ko , som, da Tvillinggrænsen mellem de øverste m og m er 

 noget skraat nedadløbende, ikke kommer til at falde sammen med 



