Krystalforni og Tvilliiigdaniielser hos Kryolit, Perovskit og Boracit. 43 



(le nan'nle Flader, men ligge megel nær ved dem; Afstanden er i 

 Virkeligheden 1° 23' -.''. a., ligger i m, men bliver ogsaa irrational, 

 saa at n^ altsaa er den eneste rationale af de fire Bestemmelses- 

 størrelser. 2 F bliver en ganske ubetydelig Smule større end Vinkelen 

 mellem m og m, som er 2" 47'. 



Ved Betragtning af de Vinkelværdier, der er indtegnede i den 

 deformerede Del af Krystallen i Fig. 26, vil man se, at der fore- 

 kommer et Hjørne, der er begrænset af tre Vinkler paa henholdsvis 

 91 58', <)04)8 og 89° 52'; et saadant Hjørne kan ikke forekomme 

 paa den uomdannede Kryolitkrystal, hvor den stumpe Vinkel paa 

 (001), der findes forrest og bagest paa Fladen, altid maa grænse op 

 til to ensartede Vinkler paa Fladerne af (110). Den deformerede 

 Kryolit har saaledes faaet en Fladebegrænsning, der ikke stemmer 

 overens med Mineralets Krystalform, og altsaa maa være orienteret 

 som en Slags Vicinalflader i Forhold til Krystallens indre Bygning. 

 Hvorledes Kryolitmolekulerne kan undergaa en saadan Forskydning, 

 er det i Virkeligheden umuligt at tænke sig; de optiske Forhold 

 viser, at den deformerede Del af Krystallen forholder sig fuldstændig, 

 som om den var Tvilling efter Baumhauer's Lov, altsaa som om 

 Molekulnettet virkelig var drejet 90° om den lodrette Akse; men 

 herved vil netop de stumpe og spidse Vinkler ved Elementærparal- 

 lelopipedernes lodrette Kanter ombyttes med hinanden, og en saadan 

 Ombytning kan jo, som vist, ikke finde Sted ved den nævnte For- 

 skydning; altsaa maa Molekulerne undergaa mere komplicerede Be- 

 vægelser, hvis Natur man vanskelig kan forestille sig, ligesom det 

 ogsaa er vanskeligt at forstaa, hvorledes Sammenhængen mellem de 

 enkelte Dele af Krystallen kan bevares ved en saadan Bevægelse. 



Hvad angaar den Forandring, som Fladernes Symboler under- 

 gaar ved Deformationen, kan den ogsaa ses af Projektionsbilledet, 

 Fig. 3, hvor man f. Eks. ved Overgangen fra Individ (1) til (2) kun 

 behøver at ombytte Bogstavet for Individ (1) med det i samme lille 

 Firkant staaende for Individ (2). De eneste Flader, der vedbliver at 

 høre til samme Enkeltform før og efter Deformationen, er Fladen 

 af m nærmest ved Midtpunktet og Fladen af r nederst til Højre; 

 alle andre Flader, ogsaa de ikke paa Figuren indtegnede, forandrer 

 Symbol. 



For at udregne Positionsvinklerne af Fladerne efter Deforma- 

 tionen, kan man benytte den ved de foregaaende Tvillingdannelser 

 angivne Metode. For at finde, hvor langt og i hvilken Retning 

 Punkterne skal flyttes paa Projektionsbilledet, kan man betragte en 

 af de smaa Firkanter f. Eks. den midterste. Den Omstændighed at 

 m^ grænser til т., og ш^, ligesom ogsaa m^ grænser til begge disse 

 Flader med Tvillinggrænser, der øjensynlig er fuldkomment ens- 



