46 о. в. BOGGILD. 



Som af MUGGE først anført/ er det meget almindeligt, at et Par 

 Deformationer hos samme Substans er reciproke med hinanden, d. v. s., 

 at k^ og <Tj ved den ene Deformation er lig med k., og (т.^ hos den 

 anden og omvendt; det kan ogsaa have sin Interesse at undersøge, 

 hvorledes det forholder sig med denne Egenskab ved Kryolitens 

 Deformationer. Den første Deformation, der førte til Tvillinger efter 

 [110], havde til a^ [HO] og til k.^ (110); man kunde altsaa vente, 

 at der eksisterede en Deformation med k^ = (110) og a., = [HO]; 

 en saadan vilde føre til Tvillingdannelse efter (110), hvilken Lov jo 

 af Krenner angives at være almindelig hos Kryoliten, mens jeg, som 

 tidligere anført, ikke har fundet den i et eneste Tilfælde, hverken i 

 de oprindelige eller de deformerede Krystaller. Mangelen af denne 

 Tvillingdannelse maa betragtes som et højst ejendommeligt Fænomen, 

 da Mineralet, som senere skal vises, ellers besidder omtrent alle de 

 Tvillingdannelser, der kan tænkes, hvis selve Hovedstillingen af den 

 tærninglignende Grundform i Krystallen ikke skal forandres. 



Hvad de to andre Deformationer angaar, kan man umiddelbart 

 se, at de, saaledes som de ovenfor er fremstillede, ikke er reciproke 

 indbyrdes, af den Omstændighed, at a^ hos den ene er rational, 

 mens den anden ingen rationale Akser besidder. Paa den anden 

 Side gør den meget ringe Forskel mellem Forskydningsvinklerne, 

 der ikke er udregnet nærmere, men i alle Tilfælde kun er en Brøk- 

 del af 1', at de maa være nær beslægtede, og en Betragtning af de 

 forskellige Bestemmelsesstykkers Beliggenhed viser ogsaa, at de to 

 Deformationer ikke afviger mange Grader fra at være reciproke med 

 hinanden. Ved Deformation 2 ligger a^ i en Prismeflade, mens k.y 

 afviger 1° 234a' fra en saadan; tænker man sig nu de to Elementer 

 <Ti og k^ anbragt saaledes i Deformation 3, at a-^ paa Fig. 27 løftes 

 indtil den bliver parallel med m, mens Glidningsfladen gives den 

 nævnte Hældning mod m, kan de to Deformationer blive reciproke, 

 og i saa Fald fører Deformation 3 til den samme ukrystallografiske 

 Beliggenhed af Fladerne; Hældningen af Tvillinggrænserne mod Kry- 

 stallens Kanter vilde imidlertid i saa Fald blive en saadan, som ikke 

 slemmer overens med den, der umiddelbart viser sig paa de ophe- 

 dede Krystaller. Paa den anden Side viser det sig i den polysyn- 

 tetisk byggede, kornede Kryolit meget ofte tydeligt, at Tvillinggræn- 

 sen efter den nye Lov ikke er saa fuldstændig parallel med Græn- 

 serne ved Tvillingdannelse efter [110], som man synes at faa Ind- 

 trykket af paa Krystallerne, og dette kunde maaske tale for, at De- 

 formationen maa opfattes paa den nylig antydede Maade. 



Reciprokitet mellem de to Tvillingdannelser kunde i øvrigt og- 



1 N. f. Min. 1894, 1, p. 10(5. 



