Krystalform og Tvillingdannelser hos Kryolit, Perovskit og Horacit. 53 



kun kunnet konstatere del af Jonhnstrup fundne Resultat, nemlig, 

 at Kryolitkrystallerne ikke er i Besiddelse af nogen lydelig Spalte- 

 lighed. Jeg skal i det følgende forsøge at gøre Rede for, hvorledes 

 det er muligt, al en saadan Fejltagelse har kunnet komme ind. 



For det første maa jeg henvise til, at de indre Partier af de 

 slørre Krystaller næsten altid, saaledes som jeg tidligere har gjort 

 opmærksom paa, bestaar af Kryolit, der i Følge hele sin mikrosko- 

 piske Struktur maa henregnes til den kornede, og altsaa som Følge 

 af sine rigelige Tvillinglameller efter mange forskellige Love frem- 

 byder talrige Afsondringsflader; i øvrigt er disse Partier oftest ret 

 klare og gennemsigtige og har saaledes let kunnet blive regnet med 

 til den krystalliserede Kryolit. Før jeg blev opmærksom paa dette 

 Forhold, har jeg^ som Modsætning til Johnstrup's Iagttagelser ogsaa 

 udtalt, at enkelte slørre Krystaller kan vise ganske tydelig Spalte- 

 lighed. For Krenner maa Forskellen mellem de store og smaa 

 Krystaller ogsaa have været paafaldende; han siger nemlig, at og- 

 saa hos Kryolit kan man, som hos alle Mineraler, gøre den Iagtta- 

 gelse, at større Krystaller lettere aabenbarer deres Spaltningsevne 

 end mindre. Selv om Krenner formelt reducerer denne Iagttagelse 

 til intet ved at sidestille Kryoliten med alle andre Mineraler, vilde 

 Fremkomsten af en saadan Bemærkning være ret umotiveret, hvis 

 Kryoliten ikke udviste noget særligt i denne Retning. Hvad Krenner 

 mener med, at større Krystaller af alle Mineraler lettere aabenbarer 

 deres Spaltningsevne end mindre, er i øvrigt ikke let at se; hvis det 

 bare betyder, at en stor Spaltningsflade er lettere at se end en lille, 

 synes Bemærkningen at være temmelig overflødig; men paa den 

 anden Side kan det vel ikke forstaas, som om store Krystaller vir- 

 kelig har større Spaltelighed end smaa; thi saa skulde man vel 

 ogsaa finde den svagere Spaltelighed i det Parti af Midten af den 

 store Krystal, som en Gang har udgjort en lille Krystal, og det synes 

 at være ganske usandsynligt. 



Det synes altsaa, at Krenner væsentlig har iagttaget Spaltelig- 

 heden paa de større Krystaller, hvad man vel ogsaa kan antage om 

 de fleste andre, der har beskæftiget sig med denne Sag, og saa haft 

 noget vanskeligt ved at overføre Forholdene paa de mindre Krystaller. 

 Da man imidlertid ogsaa undertiden kan finde noget, der ligner 

 Spaltelighed, i disse, skal jeg ogsaa her anføre, hvorfra denne kan 

 tænkes at hidrøre. Da man sikkert ikke kan frembringe Transla- 

 tionsflader paa Kryolit, er denne Mulighed jo udelukket; ligeledes 

 kan Frembringelsen af Tvillinglameller ved Tryk næppe komme til 

 at gøre sig gældende, da denne Proces kun har vist sig at finde 



^ Mineralogia Groenlandica. Medd. om Grønl. .32, 1905, p. 111. 



