Kiystalform og Tvilliniîdannelser hos Kryolit, Perovskit oj,' lîoracit. ß7 



føres en Drejning paa omtrent 90° og en paa 180"; der l)liver allsaa 

 ialt 8 Tilfælde at nndersoge : 



a. x\kse |110|, Drejning c. 90^ giver Tvillingdannelse efter Влим- 

 hauer's Lov. 



b. Samme Akse, Drejning 180°, giver Tvillingdannelse efter 1 110]. 



c. Akse Normalen paa (110), Drejning 90°, giver Tvillingdannelse 

 efter den nye Lov. 



d. Samme Akse, Drejning 180°, giver Tvillingdannelse efter (110). 



e. Akse [001], Drejning c. 90°; her kan kun tænkes at finde 

 nogen Tvillingdannelse Sted, hvis Prismetladerne af de to 

 hidivider kommer til at falde sammen, altsaa efter en Drej- 

 ning paa 88° 2' eller 9 Г 58', og i saa Tilfælde kommer Indi- 

 viderne nøjagtig i samme Stilling til hinanden som ved Tvil- 

 lingerne efter (110). 



f. Samme Akse, Drejning 180°, giver en Stilling af de to Indi- 

 vider, der er identisk med Tvillinger efter (100). 



g. Akse Normalen paa (001), Drejning c. 90°, kan vises at være 

 identisk med Tvillingdannelse efter [110]. 



h. Samme Akse, Drejning 180°, er identisk med Tvillinger efter 

 (001). 



4. Totalssymmetriakserne. Her kan der kun være Tale om en 

 Drejning paa 180°, og man kommer saaledes til Tvillingdannelse 

 efter [111] og [111], af hvilke kun den sidstnævnte kendes; desuden 

 efter [100], der er identisk med Tvillinger efter (001), mens Aksen 

 1 010] naturligvis ikke frembringer nogen Tvillingdannelse. 



5. Tretalssymmetriakserne. Man kan ogsaa tænke sig Tvilling- 

 stillinger frembragt ved en Drejning paa omtrent 120° om de Akser, 

 der svarer til de regulære Tretalsakser, hvilke hos Kryoliten dels 

 repræsenteres af Akserne [101], [101] og [011] og dels af Normalerne 

 paa Fladerne (101), (lOf) og (011). Prøver man at udføre disse Ope- 

 rationer, vil man se, at man i ethvert enkelt Tilfælde kommer til 

 en af de tidligere kendte Tvillinglove, eller i al Fald til en Stilling 

 af Krystallerne, der nærmer sig meget stærkt til disse. Et enkelt 

 Eksempel vil maaske oplyse dette Forhold; drejer man Krystallen 

 om Normalen paa (101), vil efter en Omdrejning paa 120° de tre 

 Kanter mellem denne Flade og de tilgrænsende Flader af (110) og 

 (001) omtrent komme til at falde sammen; her kan nu tænkes to 

 Tilfælde: udføres Drejningen saa vidt, at de to Kanter mellem (101) 

 og Fladerne af (llOj og (110) falder nøjagtig sammen, vil ogsaa Fla- 

 derne (110) og (110), da de danner samme Vinkel med (101), falde 



