74 О. в. BOGGILD. 



V. KOKSCHAROW ^ påaviser, al der ingen Grund er til at skelne 

 mellem to Slags uraliske Perovskitvarieteter, da de begge ved deres 

 Vinkler viser sig som fuldstændig regulære. 



Ved en Undersøgelse af den før omtalte Krystal fra Wildkreuz- 

 joch finder Descloizeaux^, at den ikke som af Hessenberg angivet, 

 er enakset, men toakset med en Aksevinkel paa c. 40°; den spidse 

 Bisectrix staar vinkelret paa den regulære Tærningflade; der findes 

 kun diagonalt forløbende Lameller, mens disse ved Perovskiten fra 

 Ural mest er parallele med Tærningkanterne. De angivne Iagtta- 

 gelser viser tydelig, at Perovskiten fra Vildkreuzjoch maa høre til 

 den 2den rombiske Gruppe (S. 71). 



V. KoKSCHAROW'^ søger at forklare den uralske Perovskit ved at 

 antage den opbygget (i Lighed med foregaaende) af rombiske Enkelt- 

 individer, saaledes at Tærningen repræsenteres af de tre Pinakoider. 

 Dette stemmer aldeles ikke med de af Descloizeaux iagttagne optiske 

 Forhold, lige saa lidt som de angivne Tvillinglove (011) og (101) 

 lader sig konstatere ved mikroskopisk Undersøgelse. Hvad v. Кок- 

 SCHAROW beskriver som Tvillinggrænser, er vistnok kun tilfældige 

 Grænser mellem Kombinationsstriber af forskellig Retning. 



Descloizeaux^ påaviser, at v. Kokscharow maa have givet Kry- 

 stallerne en forkert Orientering, og fremhæver dernæst den store 

 Modsætning, der findes mellem Perovskiten fra Wildkreuzjoch og Ural. 



Descloizeaux'' beskriver endnu i samme Aar rombedodeka- 

 edriske Snit af Perovskiten fra Zermatt; hvad han her finder mær- 

 keligt, er at man i eet Snit finder regelmæssige Lemniskater, men 

 ikke i andre tilsvarende fra den samme Krystal. Dette synes dog 

 væsentlig kun at tyde paa, at man ikke her, saaledes som hos Bo- 

 racit, har noget Spor af Sektordannelse, saa at de forskellige Rombe- 

 dodekaederflader kommer til at repræsenteres af forskellige rombiske 

 Flader ((010), (100) eller (112)"). 



Et væsentligt Bidrag til Kendskabet til Perovskit leveres af 

 Baumhauer ', som anvender Ætsningsfurer til at tyde Perovskitens 

 Bygning. I Følge Baumhauer's Beskrivelse stemmer Ætsnings- 

 figurernes Symmetriforhold overens med Tydning af Fladerne som 

 rombisk Prisme og Basis; men som Klocke^ har paavist, viser 



* Mat. zur. Mineralogie Russlands, 6, 1870, S. 388. 



'' N. Jahrb. f. Min. 1877, S. 160. 



^ Mat. zur Mineralogie Russlands, 7, 1875, S. 375. (Stykket om Perovskit maa dog 



være skrevet senere end ovennævnte Artikel af Descloizeaux fra 1877). 

 ^ N. Jahrb. f. Min. 1878. S. 43. 

 " N. J. f. Min. 1878, S. 372. 

 " Her som overalt anvendes lignende Akseforhold som hos КглоИ1еп, saaledes at 



Rombedodekaedret bliver til (112), Oktaedret til (101) og (01 Ij. 

 ' Zts. f. Kryst. 4, 1880, S. 187. 

 « Ref. i N. Jahrb. f. Min. 1880, 2, S. 139. 



