80 О- В- Bøggild. 



Polarisationsfarverne eller Udslukningsretningerne; først ved et ind- 

 skudt Gipsblad bliver de mere iøjnefaldende. Disse Lameller kan 

 ses paa Tvl. Il, Fig. 5, og man vil her tillige se Afvigelsen mellem 

 Retningen af disse Lameller og de bredere, der skyldes Tvillinger 

 efter [111], mens de derimod er parallele med den lodret forløbende, 

 uskarpe Lamel, der skyldes Tvillingloven (112). Lamellerne efter 

 (110) kan, som man kan tænke, paa (001) forløbe i to pad hinanden 

 omtrent vinkelrette Retninger {ф (ПО) og (110)); paa Figuren frem- 

 træder kun den ene af disse, mens man i selve Præparatet ofte ser 

 den anden om end mindre udviklet. Paa (110) (de mørke Striber) 

 kan disse Lameller kun gaa i een Retning, men de fremtræder ikke 

 paa Fotografiet, ligesom de ogsaa er overordentlig utydelige i selve 

 Præparatet, hvilket ogsaa gælder om de paa (110) diagonalt for- 

 løbende Striber efter (112). 



Præparatet, der er afbildet Tvl, II, Fig. 6, viser en Del vandret 

 forløbende, uskarpe Lameller efter (112) og desuden talrige, omtrent 

 lodrette efter [111]; men desuden finder man ogsaa til Venstre en 

 meget bred vandret Lamel efter denne Lov; den maa i Følge Sym- 

 metriforholdene paa den rombiske (001) danne en Vinkel paa 

 90° — 2X7° = 76° med de lodrette Striber af samme Art. Øverst 

 paa samme Billede ses paa den mørke Grund (efter (110)) fine hvide 

 Striber, der ogsaa skyldes Lameller efter [lllj; de gaar kendelig i 

 to forskellige Retninger, der i Følge den for (110) herskende Sym- 

 metri kommer til at afvige 14° fra iiinanden. 



Undersøgelsen af Tyndsnittene bekræfter saaledes i alle Hen- 

 seender Tilstedeværelsen af de teoretisk mulige tre Tvillinglove, 

 naar man gaar ud fra den før angivne Beliggenhed for Tvilling- 

 grænsen for Tvillingloven [111]; denne maa naturligvis kunne ud- 

 regnes af de krystallografiske Elementer hos Perovskiten; men for 

 at bestemme disse kan det imidlertid ikke nytte, at man, som det 

 tidligere er sket, vil forsøge at maale Fladevinklerne paa sædvanlig 

 Maade; hver af de tilsyneladende enkelte Flader bestaar af et Utal 

 af Lameller i en Mængde forskellige Stillinger, saa at de ikke som 

 Helhed kan give noget ordentlig Refleks; man maa ved Hjælp af det 

 formindskende Okular opsøge saadanne Partier af Fladerne, der viser 

 et enkelt Lamelsystem tydelig udviklet med saa brede Lameller som 

 mulig, og saa ved at afblende hele Resten af Fladen bestemme Stør- 

 relsen af de ind- eller udspringende Vinkler, som vedkommende 

 Lameller frembringer. Paa Grund af den udmærkede Fladebeskaf- 

 fenhed hos den uralske Perovskit kan man ved denne Metode op- 

 naa ret nøjagtige Resultater, saa at der ikke findes ret store Afvi- 

 gelser, hverken mellem de forskellige maalte Værdier af samme 

 Vinkel eller mellem de fundne og beregnede Værdier. 



