V. BORACITENS STRUKTUR. 



Allerede tidlig har man lagt Mærke til Boracitens Dobbeltbryd- 

 ning. Brewster ^ henfører Mineralet til den rombiske Klasse, idet 

 han finder een optisk Akse parallel med en af Tærningens Rum- 

 diagonaler. Hvad der i Virkeligheden ligger til Grund for denne 

 Iagttagelse, som afviger saa stærkt fra alle senere, er det næppe 

 muligt at sige noget om. 



BioT^ mener, at Boracitens Dobbeltbrydning skyldes Indlejring 

 af tynde Lameller (Polarisation lamellaire). Det vilde føre for langt 

 bort at komme nærmere ind paa denne Teori, som for Boracitens 

 Vedkommende vel nok hidrører fra den gentagne Afveksling af til- 

 syneladende enkeltbrydende og dobbeltbrydende Lameller i Snit efter 

 Tærningflader. Noget lignende udtales af Volger,"^ der henfører de 

 dobbeltbrydende Egenskaber til indlejrede Traade af en særlig Sub- 

 stans „Parasit", hvilke Traade i den mere uklare Boracit ogsaa er 

 stærkt fremtrædende i ikke polariseret Lys. Descloizeaux^ holder 

 paa den samme Teori, hvad der er saa meget mærkeligere, da han 

 dog har set, at en optisk Akse i nogle Partier viser sig vinkelret 

 paa Tærningfladerne, saa at det bliver uforstaaeligt, hvad han egent- 

 lig henregner til den enkeltbrydende Substans; „Parasit" en henføres 

 til det rombiske System; dens Aksevinkel (2 Я) bestemmes til c. 98°. 

 Senere •'' tilføjes, at det optiske Aksebillede iagttages gennem et Snit 

 omtrent parallelt med en Oktaederflade, hvilket absolut ikke stem- 

 mer med alle senere Iagttagelser. 



Først ved Geinitz''' Undersøgelser blev det fastslaaet, at Bora- 

 citen som saadan er dobbeltbrydende. Geinitz beskriver nærmere 



1 Edinb. Phil. Journ. 5, 1821, S. 217. 



- Mémoires de l'Acad. des sei. de France, 18, 1842, S. (J67. 



•■' Pogg. Ann. 92, 1854, S. 77 og Versuch einer Monographie des Borazites. Hanno- 

 ver, 1855. 

 * Nouvelles recherches . . ., 18G7, S. 5 og 82. 

 s Mineralogie, 2, 1874, S. 4. 

 6 N. .lahrb. f. Min. 1876, S, 484. 



