Krystalform og Tvillingdannclser hos Kryolit, Perovskit og Horacit. 93 



til at træde frem ved et indskudt Gibsblad, hvad dog ellers gælder 

 om alle de tidligere nævnte Grænser mellem ensartede Fladedele. 



„Oktaedriske" Snit egner sig ikke til Undersøgelse af Boracilcns 

 Tvillingdannelser, da de forskellige Love i saadanne kan komme lil 

 at vise sig saa ensartede, at de næppe kan konstateres med Sik- 

 kerhed. 



Bestemmelsen af de krystallografiske Elementer hos Boraciten 

 er forbundet med særlig stor Vanskelighed, da Formen er saa nær 

 ved den regulære, at det i de fleste Tilfælde er ganske umuligt at 

 konstatere nogen Afvigelse. Selv i de mest fuldkomne Krystalflader, 

 jeg har haft til min Raadighed, har det ikke været muligt at finde 

 nogen ind- eller udspringende Vinkel paa Overfladen, i Lighed med 

 hvad der er saa tydeligt hos Perovskit. Da imidlertid de naturlige 

 Flader aldrig giver fuldkomne Reflekser, har jeg benyttet kunstig 

 slebne og polerede Flader. Hvis de forfærdiges ved almindelig Tem- 

 peratur og ved denne er fuldkommen plane, maa Tvillingdannelsen 

 træde frem paa Overfladen ved Opvarmning til 265°, hvis Formen 

 afviger kendeligt fra den regulære. Dette har ogsaa vist sig at være 

 Tilfældet. 



Opvarmes en poleret Plade efter en ,,Tærning"-flade af Boracit 

 paa Goniometret, viser det sig, at det i Begyndelsen fuldkomment 

 skarpe Refleks ved Omdannelsestemperaturen bliver overordentlig 

 udvisket, men straks efter igen samler sig, om end ikke til et saa 

 usammensat Refleks som det oprindelige. Undertiden faas et noget 

 udvisket Refleks der udbreder sig over et Areal paa nogle faa Minu- 

 ters Diameter; undertiden viser der sig to skarpt adskilte Reflekser, 

 hvert for sig fuldkomment udviklet, der er stillede diagonalt i For- 

 hold til hinanden i en Afstand af 3'. I dette Tilfælde maa man an- 

 tage, at Pladen overvejende har bestaaet af to Individer (110) ad- 

 skilte ved en skraat forløbende Grænse, der skyldes Tvillingdannelse 

 efter (112). Faar man derimod ikke de to skarpe Reflekser, maa 

 man antage, at Strukturen af Pladen har været mere kompliceret, 

 navnlig ved Tilstedeværelsen af de to andre Tvillingdannelser, der 

 altid viser sig som forholdsvis tynde Lameller. Ved Afkøling viser 

 sig de samme Processer i modsat Orden; gentager man imidlertid 

 Opvarmningen flere Gange, vil man altid finde, at det Refleks, der 

 fremkommer ved almindelig Temperatur, bliver noget udvisket, og 

 man kan da iagttage, at Fladen er forsynet med ganske svagt frem- 

 trædende Lameller, der efter deres Orientering kan henføres til 

 Tvillinglovene (110) og [111]; disse Lameller maa skyldes sekundær 

 Tvillingdannelse og forsvinder tydelig ved Opvarmning. 



Den nævnte Vinkel (110) : (110) ved Tvillingdannelsen efter (112), 

 som fandtes at være 3', er benyttet som Fundamentalvinkel ved Ud- 



