110 о. в. Bøggild. 



skraveret, bestaar ол'егуе]епс1е af snehvid Kryolit, (1er danner ligesom 

 en tæt Samnienhobning af ganske smaa Krystaller, der i Reglen kun 

 er en Brøkdel af en Millimeter i Gennemsnit; de er alle parallelt 

 (eller dog omtrent parallelt) orienterede, hvorfor ogsaa alle HoAed- 

 lladerne spejler paa een Gang, om de end i Goniometeret giver liere 

 nærliggende Reflekser. Hele denne Kryolitmasse er ofte mere eller 

 mindre gennemtrængt af Kryolitionit, der, som man kan se af Spalt- 

 ningstladerne, олегаИ synes at være i krystallografisk Forbindelse 

 med Hovedmassen af dette Mineral; det er dog meget svært i det 

 enkelte al erkende Tilstedeværelsen af Kryolitionit, da den i Lys- 

 brydnings- og andre Forhold meget ligner Kryolit; i Tyndsnit er 

 Forholdet om muligt endnu vierre, da den fuldstændig enkeltbrydende 

 Krvolitionit ligner den svagt dobbeltbrydende Krj^olit oл^erordentlig 

 meget. Del synes, at enkelte Partier af Kryolilen, der ligger fjærnere 

 fra Kryolitionitens Hovedmasse, er fuldstændig fri for dette Mineral. 

 Endvidere lindes der i enkelte Partier af denne Kryolilmasse en Del 

 Kiolilkrystaller, der ikke staar i nogen indbyrdes krystallografisk 

 Sammenhæng. 



Den her beskrevne porøse Kryolitmasse er paa flere Steder gen- 

 nemsal af megelmæssig formede, ganglignende Masser af kompakt 

 Krvolil og Kryolitionit , der her er skarpt adskille fra hinanden. 

 Kryoliten, der paa Fig. 1 er lodret skraveret, er af mørkegraa Farve 

 og ligner fuldstæmdig den velkendte mørke Kryolit fra Ivigtul; den 

 synes at уаче fuldstændig fri for Kryolitionit. Dette Mineral, der i 

 Figuren er vandret skraveret, er ogsaa i)aa mange Steder fuldstændig 

 rent, paa andre gennemvokset med Kryolit i lin, skriftgranilisk Sam- 

 menvoksning. Kryolitionitens almindelige Udseende skal senere be- 

 skrives nærmere. 



De Kry olilkry staller, der sidder i den porøse Kryolilmasse, er 

 som Regel overordentlig smaa (ca. 0,1 mm) og egner sig derfor ikke 

 til Undersøgelse paa Goniometeret; nogle faa er dog noget større 

 (indtil 1 mm). De er alle ganske klare og gennemsigtige og forsynede 

 med veludviklede Flader. I Almindelighed findes kun de hos Mine- 

 ralet almindeligste Former, nemhg overvejende /h{11()) ogc{001/, 

 mindre dominerende v{ 101 }, к { 101 } og r { 011 }, altsaa som Helhed 

 en Tau'ningibrm med smaa Oklaederilader. 



Den nysomlalte mørke Kryolit viser i Tyndsnit en Struktur, der 

 ikke i nogensomhelst Retning er forskelHg fra den, den almindelige, 

 grønlandske, kornede Kryolit er i Besiddelse af, og der kan i den 

 paavises de samme Tvillinglove, som jeg har beskrevet i den fore- 

 gaaende Afhandling. 



Efter at ovenstaaende var skrevet har jeg ved overordentlig Vel- 

 vilje fra Dr. G. Flink's Side faaet. hele Riksmuseel i Stockholms 



